Справа № 2а-11724/11/2670
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про роз'яснення судового рішення

08 серпня 2017 року м. Київ № 2а-11724/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві у справі

ОСОБА_1
до Державної податкової адміністрації у м. Києві
про скасування Наказу №249-о від 15.06.2011р. та поновлення на посаді з виплатою заробітною плати
В С Т А Н О В И В:

До судді Окружного адміністративного суду м. Києва Погрібніченка І.М. надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - позивач/ОСОБА_1.) до Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач/ГУ ДФС у м. Києві) про скасування наказу та поновлення на роботі.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва №2а-11724/11/2670 від 23.11.2015 р. позовні вимоги було задоволено частково.

Разом з тим, 26.10.2016 р. Окружним адміністративним судом м. Києва було винесено додаткову постанову, якою було задоволено заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №2а-11724/11/2670. Зокрема, стягнуто з ГУ ДФС у м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 104 188,45 грн. та допущено негайне виконання постанови в частині стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 1 999,96грн.

Так, 10.05.2016 року до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла заява Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про роз`яснення судового рішення у справі №2а-11724/11/2670.

Однак, у зв'язку з припиненням повноважень судді щодо здійснення правосуддя, в провадженні якого перебувала вказана вище адміністративна справа, відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, адміністративну справу №2а-11724/11/2670 було передано на розгляд судді Келеберди В.І.

Відповідно до ч.3 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення протягом десяти днів із повідомленням заявника (особи, яка бере участь у справі, державного виконавця, які звернулися із заявою про роз'яснення судового рішення) та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву про роз'яснення судового рішення.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які приймали участь у розгляді справи, суд прийшов до переконання про можливість розгляду даної заяви в письмовому провадженні на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України.

Розглянувши в письмовому провадженні заяву про роз'яснення судового рішення, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Аналізуючи наведену правову норму, суд зазначає, що роз'яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз'яснення її тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, визначений ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України механізм не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства роз'ясненню підлягають ті судові рішення, які є незрозумілими, містять суперечливі доводи, які ведуть до труднощів при їх виконанні, чого в даному випадку не має, оскільки ухвала суду викладена доступною, зрозумілою мовою, і не потребує додаткових роз'яснень.

У взаємозв'язку з вищенаведеним, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Згідно з ч. 2 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Як зазначено у п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі" за правовою природою роз'яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз'яснення є його складовою, тому заява про роз'яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз'яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі -Порядок), цей Порядок застосовується у випадках вимушеного прогулу працівника (підпункт "з" пункту 1). У відповідності до частини 3 пункту 2 Порядку, збереження заробітної плати "у всіх інших випадках", до яких відноситься випадок й вимушеного прогулу, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно з п. 8 Постанови №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади 15.07.2011р., згідно постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2015 року позивача поновлено на посаді, а отже, підлягає стягненню тверда грошова сума в розмірі 104 181,4575грн. (95,23625грн. (середньоденна заробітна плата за останні два місяці роботи (761,89грн. / 8 робочих днів)*1094 робочих днів).

Таким чином, заява Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про роз'яснення судового рішення від 23.11.2015р. у справі №2а-11724/11/2670 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про роз'яснення судового рішення від 23.11.2015р. у справі №2а-11724/11/2670 задовольнити.

2. Роз'яснити Головнму управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2015р. у справі №2а-11724/11/2670 в частині стягнення з нього на корить ОСОБА_1 заробіток за дні вимушеного прогулу з 16 липня 2011 року по 23 листопада 2015 року у розмірі середньоденного заробітку позивача за кожен день вимушеного прогулу з розрахунку суми середньоденного заробітку без урахування відрахувань з нього податку з доходів фізичних осіб та соціального внеску, наступним чином: Стягнути з Головного управління ДФС у м. Києві на корить ОСОБА_1 середньоденний заробіток за час вимушеного прогулу з 16 липня 2011 року по 23 листопада 2015 року в розмірі 104 181,46 грн. (сто чотири тисячі сто вісімдесят одна гривня, 46 копійок).

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя В.І. Келеберда