Справа № 264/1805/17
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Литвиненко Н.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року справа №264/1805/17

84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Геращенко І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3 на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 червня 2017 року по адміністративній справі № 264/1805/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2017 року ОСОБА_2 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради (далі управління, відповідач) про визнання протиправними дій по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі меншому, ніж передбачено частиною 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобовязання по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат вчинити дії щодо нарахування та виплати щорічної разової допомоги у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком в сумі 5600 грн., як інваліду війни третьої групи, відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік, з урахуванням проведення виплат (а. с. 2-3).

Постановою суду першої інстанції від 19 червня 2017 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено з огляду на правомірність дій відповідача при визначенні позивачу розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2016 року, застосувавши постанову КМУ від 02 березня 2016 року № 141 (а. с. 28-29).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції представником позивачем подана апеляційна скарга, в якій вона, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.28-30).

Заявник апеляційної скарги доводить, що при виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2016 року необхідно застосовувати положення статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (далі Закон № 3551-ХІІ), згідно якої розмір зазначеної допомоги складає пять мінімальних пенсій за віком.

Сторони у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами пунктів 1 та 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом війни 3 групи згідно з посвідченням серії ААБ № 046517 від 20 грудня 2016 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (а. с. 7).

02 березня 2017 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради з питанням про виплату недоотриманої разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни (а.с. 8), на що отримав відповідь від 07 березня 2017 року № 9/833-1 якою повідомлено, що виплата разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до постанови КМУ від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової допомоги передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» позивачу була здійснена в розмірі 2310,00 гривень (а.с.9).

Спірним питанням у даній справі є правомірність (протиправність) застосування відповідачем при виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій Постанови № 141.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону № 3551-ХІІ щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 26 розділу VІ «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року №79) встановлено, що норми і положення, серед іншого, ст.ст.12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» установлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин III групи - 2310 гривень;

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до частини 2 статті 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

В рішенні Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідачем виплачена позивачу щорічна разова грошова допомога до 05 травня за 2016 рік в розмірі 2310 грн. відповідно до положень Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141, тобто на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права та порушенням процесуального права, що виразилося у розгляді справи в порядку письмового провадження, тоді як в ухвалі про відкриття провадження у справі не визначено чи відкрито скорочене провадження у відповідності до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, на яку посилається в постанові суд.

Крім зазначеного, суд першої інстанції посилається на статтю 99 Кодексу адміністративного судочинства України з приводу пропуску позивачем строку для звернення до суду із зазначеним позовом тоді як стаття 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає залишення такого адміністративного позову без розгляду. Вказані порушення не призвели до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування постанови та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 11, ст. 24, ст. 184, ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3 на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 червня 2017 року по адміністративній справі № 264/1805/17 залишити без задоволення.

Постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 червня 2017 року по адміністративній справі № 264/1805/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

ОСОБА_4