Справа № 303/1829/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 серпня 2017 року м. Київ К/800/26400/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Стародуб О.П., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Мукачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2017р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Мукачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :
У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання дій протиправними та зобов`язання відповідача зарахувати їй страховий стаж і заробіток для обчислення розміру пенсії за період військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 та внести відповідні відомості про страховий стаж до персоніфікованого обліку за період роботи з 01.01.2007р. по 12.12.2013р.
Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2017р., яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017р., позов задоволено.
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою.
Пунктом 5 частини 5 статті 214 КАС України передбачено, що суддя - доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.
Судами встановлено, що позивач з 07.08.1989р. працювала на посаді медичної сестри терапевтичного відділення військової частини НОМЕР_2 , яка у січні 1998 року отримала нове умовне найменування військова частина НОМЕР_1 , з 31.10.2005р. звільнена із займаної посади у зв`язку з призовом на військову службу, яку вона проходила у Збройних Силах України при військовій частині на зазначеній вище посаді по 12.12.2013р. З 13.13.2013р. позивач прийнята на посаду медичної сестри терапевтичного відділення цієї ж військової частини, у якій і продовжує працювати по даний час.
25.10.2016р. позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідач повідомив позивача, що за попередніми розрахунками, згідно поданих нею документів та за даними персоніфікованого обліку, її страховий стаж станом на 31.12.2015р. становить 23 роки 3 місяці і 4 дні, з них спеціального - 19 років 5 місяців та 14 днів (з потрібних 25 років 6 місяців вислуги), що відповідно не дає право на призначення пенсії за вислугу років. Крім того, у зв`язку з відсутністю персоніфікованого обліку до її загального та спеціального стажу не зараховано періоду проходження військової служби у військовій частині з 01.01.2007р. по 12.12.2013р.
Листом ГУ ПФУ у Закарпатській області від 07.03.2017р. позивача повідомлено, що право на призначення пенсії за вислугу років вона набула, однак зважаючи на те, що у системі персоніфікованого обліку ПФУ відсутня інформація про страховий стаж та заробіток позивачки за період 2007-2013 років, підстави для врахування страхового стажу та заробітку для обчислення пенсії за спірний період відсутні, що в результаті призводить до зменшення розміру такої.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач має достатній страховий стаж для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а наявність законодавчих прогалин щодо порядку зарахування спірного періоду страхового стажу та заробітку для обчислення пенсії не може бути підставою для позбавлення особи права на отримання належного розміру пенсії.
Враховуючи, що зміст оскаржуваних судових рішень та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, що свідчить про необґрунтованість касаційної скарги, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.
Керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 КАС України, -

у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Мукачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2017р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Мукачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Стародуб