Справа № 813/2611/17
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року справа № 813/2611/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Кухар Н.А. за участю секретаря судового засідання Шавель М.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1;

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі Позивач ОСОБА_3Д.) звернувся до суду з позовом до Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Галицька ОДПІ), в якому, із урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області щодо відмови ОСОБА_3 в наданні інформації, яка запитувалась в інформаційному запиті від 06.07.2017 року.

- зобовязати Галицьку обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області надати ОСОБА_3 достовірну, точну та повну інформацію, яка запитувалась в інформаційному запиті від 06.07.2017 року, а саме: надати належним чином завірені копії документів (платіжне доручення, інше) на підтвердження того, яку суму ДУ Львівською виправною колонією №48 оплачено збору на обовязкове державне пенсійне страхування згідно постанови Франківського районного суду м. Львова від 29.05.2017 року у справі №813/3185/16; надати інформацію, яку суму має сплатити ДУ Львівська виправна колонія №48 збору на обовязкове державне пенсійне страхування згідно постанови Франківського районного суду м. Львова від 29.05.2017 року у справі №813/3185/16.

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, шляхом зобовязання Галицьку обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області подати протягом 5 робочих днів з дня набрання законної сили постановою суду звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач та його представник зазначили, що 06 липня 2017 року звернулися до відповідача з інформаційним запитом, в якому просили надати належним чином завірені копії документів (платіжне доручення, інше) на підтвердження того, яку суму ДУ Львівською виправною колонією №48 оплачено збору на обовязкове державне пенсійне страхування згідно постанови Франківського районного суду м. Львова від 29.05.2017 року у справі №813/3185/16; надати інформацію, яку суму має сплатити ДУ Львівська виправна колонія №48 збору на обовязкове державне пенсійне страхування згідно постанови Франківського районного суду м. Львова від 29.05.2017 року у справі №813/3185/16.

Позивач та його представник вважають, що відповідач листом від 12.07.2017 року №1326/13-50-07-06/92 протиправно відмовив у наданні такої інформації, оскільки запитувана інформація стосувалась безпосередньо позивача, про що вказує постанова Франківського районного суду м. Львова від 29.05.2017 року, яка долучалась до запиту.

Крім цього, зазначили, що сплата збору на обовязкове державне пенсійне страхування ЛВК №48 впливає на трудовий стаж позивача та розмір його пенсії. Посилаючись на те, що запитувана ними інформація не отримана, просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача заперечив адміністративний позов з мотивів, викладених у письмовому запереченні, в якому вказано, що запитувана інформація позивачем відноситься до інформації, що належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В обґрунтування відмови у наданні інформації відповідач покликався на вимоги ст. 21 Закону України «Про інформацію» та п.17.1.9 ст.17 Податкового кодексу України.

Відтак, вважає позовні вимоги необґрунтованими, і просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Суд заслухав пояснення сторін, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

06.07.2017 року ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_1 звернулися до Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області з інформаційним запитом, в якому просили надати належним чином завірені копії документів (платіжне доручення, інше) на підтвердження того, яку суму ДУ Львівською виправною колонією №48 оплачено збору на обовязкове державне пенсійне страхування згідно постанови Франківського районного суду м. Львова від 29.05.2017 року у справі №813/3185/16; надати інформацію, яку суму має сплатити ДУ Львівська виправна колонія №48 збору на обовязкове державне пенсійне страхування згідно постанови Франківського районного суду м. Львова від 29.05.2017 року у справі №813/3185/16 та повідомити про результати розгляду інформаційного запиту.

До інформаційного запиту також було долучено копії постанови Франківського районного суду м. Львова від 29.05.2017 року у справі №813/3185/16, копію платіжного доручення №323 від 29.06.2017 року та копію довіреності на ОСОБА_1

Листом від 12.07.2017 року №1326/13-50-07-06/92 відповідач відмовив у наданні такої інформації, оскільки запитувана інформація позивачем відноситься до інформації, що належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-VI, відповідно до частини першої статті 1 якого, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Із змісту наведеної норми видно, що публічна інформація має наступні ознаки, зокрема : 1) це - готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством; 2) ця інформація заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях; 3) така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації.

Згідно із пунктом 1 частини 3 статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу зобов'язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

За визначенням, наведеним у частині перший статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію це - прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків.

Водночас, за умовами статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту лише в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини 2 статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною 5 статті 19 цього Закону.

Статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» врегульоване питання щодо доступу до публічної інформації з обмеженим доступом, відповідно до частини 1 якої, інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація, таємна інформація і службова інформація.

Доступ до таких документів надається відповідно до частини 2 статті 6 цього Закону, зокрема, обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Частиною 5 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

В той же час, належність запитуваної інформації до конфіденційної, таємної або для службового користування на підставі статей 7, 8, 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідно не є єдиною достатньою підставою для обмеження доступу до неї. Обмеження доступу до конкретної інформації допускається у разі, якщо за визначенням вона є конфіденційною або таємною або для службового користування та за умови застосування сукупності вимог пунктів 1 - 3 частини другої статті 6 Закону N 2939-VI (частина друга статті 6, частина перша статті 8, частина перша статті 9, п. 2 частини першої статті 22 Закону N 2939-VI).

Частина перша статті 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначає конфіденційну інформацію як інформацію, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов.

При цьому, необхідно враховувати, що вказане положення частини першої статті 7 Закону № 2939-VI не передбачає можливості для суб'єктів владних повноважень відносити інформацію до конфіденційної. Такі суб'єкти можуть обмежувати доступ до інформації лише шляхом віднесення її до службової або таємної відповідно до закону.

Судом встановлено, що постановою Франківського районного суду м. Львова від 29 травня 2017 року у справі №813/3185/16, крім іншого, було зобовязано Державну установу «Львівська виправна колонія №48» Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції нарахувати та сплатити збір на обовязкове державне пенсійне страхування зі сум грошового забезпечення, на яке нараховуються страхові внески, та яке було присуджено ОСОБА_3 постановами Сихівського районного суду м.Львова від 13.12.2006 року у справі № 2-1980/06 та Львівського окружного адміністративного суду від 17.01.2012 року у справі №2а-14133/11/1370 у відповідності до ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених в абзаці 7 пункту 1 частини 1 статті 4 цього Закону (військових частин та органів, які виплачують грошове забезпечення особам, зазначеним у пункті 9 частини 1 статті 4 цього Закону), за ставкою в розмірі 34,7 відсотка суми грошового забезпечення.

Як слідує зі змісту інформаційного запиту від 06.07.2017 року, саме з метою зясування обставин щодо виконання даного рішення суду позивач просив надати запитувану інформацію і на переконання суду така інформація стосується безпосередньо ОСОБА_3Також суд враховує, що Державна установа «Львівська виправна колонія №48» Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції є розпорядником бюджетних коштів.

В той же час, відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою, тобто у відмові розпорядник інформації зобов'язаний обґрунтувати наявність підстав обмеження у доступі, які становлять зміст «трискладового тесту».З відмови у доступі до публічної інформації повинно вбачатися:

1) якому з перелічених у пункті 1 частини другої статті 6 Закону N 2939-VI інтересів (далі - правомірні інтереси) відповідає обмеження, а також чому обмеження доступу відповідає зазначеному інтересу (інтересам);

2) у чому конкретно полягає шкода правомірному інтересу (інтересам); яким є причинно-наслідковий зв'язок між наданням доступу та можливим настанням шкоди; чому ця шкода є істотною; яка ймовірність настання шкоди внаслідок надання доступу до інформації (пункт 2 частини другої статті 6 Закону N 2939-VI);

3) чому шкода від надання інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (пункт 3 частини другої статті 6 Закону N 2939-VI).

У листівід 12.07.2017 року №1326/13-50-07-06/92 на запит позивача від 06.07.2017 року не наведено жодних підстав віднесення запитуваної інформації до інформації з обмеженим доступом в розумінні пункту 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Не містить відповідь відповідача і обґрунтувань підстав обмеження у доступі позивача до запитуваної інформації.

Також суд враховує, що відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї зі згаданих трьох підстав «трискладового тесту» означає, що законних підстав для обмеження доступу до інформації немає, а відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою.

Натомість, відповідач обмежився лише цитуванням ст. 21 Закону України «Про інформацію» та п.17.1.9 ст.17 Податкового кодексу України, тому відмова у наданні інформації, що викладена у листі від 12.07.2017 року №1326/13-50-07-06/92 не відповідає вимогам п.3 ч.4 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки є немотивованою.

У контексті положень частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає право на судовий захист, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

При вирішенні даної справи, суд керується принципами адміністративного судочинства, в тому числі і принципом верховенства права відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог статті 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Оскільки, в ході розгляду справи судом не встановлено наявності у відповідача передбачених законом підстав для відмови у задоволенні запиту на інформацію та не наведено таких у листі від 12.07.2017 року №1326/13-50-07-06/92, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частинівизнання протиправними дій Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області щодо відмови ОСОБА_3 в наданні інформації, яка запитувалась в інформаційному запиті від 06.07.2017 року та необхідності зобовязати відповідача надати ОСОБА_3 достовірну, точну та повну інформацію, яка запитувалась в інформаційному запиті від 06.07.2017 року.

Щодо позовних вимог про зобовязання надати належним чином завірені копії документів (платіжне доручення, інше) на підтвердження того, яку суму ДУ Львівською виправною колонією №48 оплачено збору на обовязкове державне пенсійне страхування згідно постанови Франківського районного суду м. Львова від 29.05.2017 року у справі №813/3185/16; надати інформацію, яку суму має сплатити ДУ Львівська виправна колонія №48 збору на обовязкове державне пенсійне страхування згідно постанови Франківського районного суду м. Львова від 29.05.2017 року у справі №813/3185/16, то такі задоволенню не підлягають, оскільки являються похідними від вимоги про зобовязання відповідача надати ОСОБА_3 достовірну, точну та повну інформацію, яка запитувалась в інформаційному запиті та по своїй суті є деталізацією та обґрунтуванням останньої, що виключає необхідність додаткової констатації порушення з боку відповідача у резолютивній частині постанови.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши докази, наявні в матеріалах справи, норми чинного законодавства, необхідність відновлення порушеного права позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та необхідності зобовязати Галицьку обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області подати протягом 5 робочих днів з дня набрання законної сили постановою суду звіт про виконання судового рішення.

З урахуванням положень ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України та ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати відповідно до частини задоволених вимог на користь позивача не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 17-19, 35, 71, 94, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області щодо відмови ОСОБА_3 в наданні інформації, яка запитувалась в інформаційному запиті від 06.07.2017 року.

Зобовязати Галицьку обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області надати ОСОБА_3 достовірну, точну та повну інформацію, яка запитувалась в інформаційному запиті від 06.07.2017 року.

Зобовязати Галицьку обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області подати протягом 5 робочих днів з дня набрання законної сили постановою суду звіт про виконання судового рішення.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 14 серпня 2017 року.

Суддя Кухар Н.А.