Справа № 682/1924/17
Суддя: Шевчук В. В.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 682/1924/17
Провадження № 2-а/682/77/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року Славутськийміськрайонний суд Хмельницькоїобласті в складі:

головуючого судді Шевчука В.В.,

за участю секретаря Придачук Г.Л.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Славута в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліцї Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_3, Ізяславського відділення поліції Славутського відділення поліції Славутського відділу Головного управління національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

16.06.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського сектору РПП Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 та Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову позивач вказує, що постановою поліцейського сектору РПП Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 06.06.2017 року серії БР№995312 його притягнено до адміністративно відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 255 грн. Відповідно до змісту зазначеної постанови позивач, керуючи транспортним засобом марки «Fiat Doblo» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив стоянку в забороненому місці, а саме в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено».

Позивач пояснює, що дійсно 06.06.2017 року він, керуючи транспортним засобом марки «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Ізяслав Хмельницької області, здійснив зупинку по вул. Жовтневій з метою посадки пасажира ОСОБА_4

Під час зупинки до транспортного засобу підійшов поліцейський та повідомив позивача про порушення останнім Правил дорожнього руху, а саме вказав на порушення вимоги дорожнього знаку «Зупинку заборонено», зупинившись на відстані 27 метрів від вказаного знаку. Всупереч наведеному, позивач не погодився з доводами поліцейського, стверджуючи, що зупинився на відстані 32 метрів від знаку, після чого поліцейським було винесено вказану постанову про накладення адміністративного стягнення .

Позивач з постановою від 06.06.2017 року серії БР№995312 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП України та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 255грн. не згідний, вважає її протиправною та необґрунтованою, оскільки при її винесенні поліцейським не зясовано факт вчинення правопорушення (не заміряно рулеткою чи іншим законним засобом відстань від знаку до автомобіля та не зафіксовано її в порядку передбаченому законодавством); не додано до постанови докази вчинення адміністративного правопорушення; не зазначено час вчинення правопорушення; невірно встановлено обставини справи (при викладенні обєктивної сторони правопорушення зазначено, що позивачем здійснено стоянку, а не зупинку, як стверджує останній; при винесенні постанови позивачу не розяснено його права та обовязки, ст.63 Конституції України; не зясовано в повному обсязі дані про особу порушника. На думку позивача дії поліцейського ОСОБА_3 є неправомірними, а тому просить суд вказану постанову скасувати, а провадження в адміністративній справі закрити.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просили суд позов задовольнити.

Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, про причини неявки не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свобод в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 06.06.2017 року поліцейським сектору РПП Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 виявлено факт порушення ОСОБА_1 ПДР України та винесено постанову серія БР№995312 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу на суму 255 грн за порушення вимог дорожніх знаків.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати;правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що спірна постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, а саме в ній не вказано час вчинення адміністративного правопорушення та правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

Крім того суд звертає увагу, що Правилами Дорожнього Руху, затвердженими постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року визначено що:

Зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

Відповідно до п.15.1. цих правил зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. Стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка (п.15.10. ПДР);

Знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу);

Зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту;

Зона дії знаків може бути зменшена, зокрема, для знаків 3.34-3.37 - табличкою 7.2.2 на початку зони дії, а також установленням у кінці їх зони дії дублюючих знаків 3.34-3.37 з табличкою 7.2.3.

Позивачем у судовому засіданні, з місця сладення спірної постанови, долучено фото знаку 3.34 «Зупинка заборонена» з доданою таблично 7.2.2, згідно якої зона дії знаку 3.34 становить 30 метрів.

Доказів того, що позивач здійснив зупинку автомобіля саме у межах дії даного знаку суду не надано, оскільки жодних замірів на будь які сертифіковані прилади відповідач не проводив. Разом із тим позивач вказує, що зупинка автомобіля була здійснена поза межами дії даного знаку про що повідомлявся працівник поліції.

Вказані обставини у судовому засіданні також підтвердила свідок ОСОБА_4, посадку саме якої здійснював ОСОБА_5, і яка була очевидцем цих подій.

Разом із тим, згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 251 КУпАП визначено, що може бути доказами у справі про адміністративне правопорушення. Відповідач жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували законність прийнятої постанови не надав.

За наведених вище обставин постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача підлягають в цій частині задоволенню.

Щодо вимоги позивача про закриття провадження по даній адміністративній справі варто зазначити наступне.

Відповідно до ст. 222 КУпАП повноваженнями щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. статті 122 КУпАП наділені органи Національної поліції. Відповідно зазначені органи наділені повноваженнями щодо закриття проваджень по справах про адміністративні правопорушення за наявності передбачених законом підстав (ст. 247 КУпАП).

В даній справі суд не органом, який здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, а існуючий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивач оскаржує рішення та дії субєкта владних повноважень (ч.2 ст. 2 КАС України).

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що підстави для закриття провадження у даній справі відсутні, а позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню оскільки такий спосіб захисту є невірним та не відповідає вимогам ст. 162 КАС України.

Керуючись статями 9, 122, 251, 283 КУпАП, статями 71, 158-163, 186, 254 КАС України, суд,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР№995312 від 06.06.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу на суму 255 грн., складену поліцейським сектору реагування патрульної поліцї Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_3.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення терміну подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками.

Суддя Шевчук В. В.