Справа № 223/487/16-а
Суддя: Дочинець С. І.
Дата ухвалення: 2017-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 223/487/16-а
Провадження номер: 2-а/223/3/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області, діючий як місцевий адміністративний суд в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Соколовій Л.М., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Вугледар Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Вугледарського міського суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії.

Позовні вимоги мотивує тим, що він звертався до відповідача 08 квітня 2016 року з заявою про призначення пенсії у відповідності до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак йому було відмовлено в призначенні пенсії у звязку тим, що на час звернення йому виповнилось 52 роки і він не має необхідних 8 років стажу роботи відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». До стажу роботи за статтею 14 зазначеного закону зараховано лише 7 років 3 місяці і 5 днів, а тому право на пенсію позивач набуде у 53 роки, тобто 22.19.2016 року, за умови продовження роботи по даній спеціальності без відпусток, без збереження заробітної плати та відмови від участі в страйках, а також сплати підприємством внесків до Пенсійного фонду України. Позивачу не зараховано відповідачем до страхового стажу та пільгового стажу роботи за Списком №1 період роботи з 01.09.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.10.2015 року по 22.03.2016 року на підприємстві ВП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «ДВЕК», через несплату страхових внесків підприємством до територіального управління Пенсійного Фонду та ОДПІ ГУ ДФСУ у Донецькій області, однак позивач зазначає, що з його заробітної плати щомісячно утримувалась сума страхових внесків та він не має відповідати за неналежне виконання підприємством, яке є страхувальником, його обовязку щодо належної сплати страхових внесків за працівників. Окрім того, як вбачається з копії трудової книжки у період з 19.03.2008 року по теперішній час позивач працює на підприємстві ВП «Шахта «Південнодонбаська №3 імені ОСОБА_5» ДП «ДВЕК», а не зараховані відповідачем вищезазначені періоди роботи позивача на даному підприємстві, позбавило останнього права на своєчасне призначення пенсії.

ОСОБА_1 вважає, що на момент звернення за призначенням пенсії, станом на 01.04.2016 року з урахуванням розрахунку пільгового стажу на підземних роботах необхідних на призначення пенсії за віком становить понад 8 років, а тому вважає дії відповідача про відмову призначення йому пенсії на пільгових умовах протиправною та просить суд визнати неправомірними дії відповідача, скасувати рішення заступника начальника управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області про відмову в призначенні пенсії №243 від 14.04.2016 року, зобовязати відповідача зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи з 01.09.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.10.2015 року по 22.03.2016 року в ВП «Шахта «Південнодонбаська №3 імені ОСОБА_5» ДП «ДВЕК» та здійснити призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дня подання заяви про призначення пенсії від 08.04.2016 року та сплатити недоотриману пенсію з урахуванням цього призначення.

За час розгляду справи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 неодноразово змінювались. Так, за останньою редакцією уточнених позовних вимог, позивач просить суд визнати протиправним рішення заступника начальника управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області про відмову в призначенні пенсії №243 від 14.04.2016 року та скасувати його, зобовязати відповідача зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи з 01.09.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.10.2015 року по 01.04.2016 року в ВП «Шахта «Південнодонбаська №3 імені ОСОБА_5» ДП «ДВЕК» та призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дня подання заяви про призначення пенсії від 08.04.2016 року, сплативши недоотриману пенсію з урахуванням цього призначення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав вимоги адміністративного позову та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Зауважила, що позивач 08 квітня 2016 року звертався до відповідача з заявою про призначення пенсії у відповідності до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак йому було відмовлено в призначенні пенсії рішенням від 14 квітня 2016 року, у звязку з тим, що на час звернення позивачу не вистачало пільгового стажу роботи за Списком №1. Відповідачем не було зараховано позивачу до страхового стажу та пільгового стажу роботи за Списком №1 період роботи з 01.09.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.10.2015 року по 22.03.2016 року на підприємстві ВП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «ДВЕК», через несплату страхових внесків підприємством. Однак, позивач самостійно не має можливості сплачувати єдиний соціальний внесок до Пенсійного фонду України, оскільки страхувальником у даних правовідносинах є підприємство на якому працює позивач, і саме на нього покладено обовязок сплати єдиного соціального внеску за працівників. В свою чергу ОСОБА_1 за спірний період нараховувалась заробітна плата з якої щомісячно утримувалась сума страхових внесків, а підприємство в свою чергу перераховувало Єдиний соціальний внесок на рахунки відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги адміністративного позову не визнав посилаючись на раніше надане до суду письмове заперечення. Пояснив, що ОСОБА_1 не зараховано до страхового стажу та пільгового стажу роботи за Списком №1 період роботи з 01.09.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.10.2015 року по 22.03.2016 року на підприємстві ВП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «ДВЕК», у звязку з несплатою підприємством страхових внесків. Пенсійний фонд при нарахуванні пенсії може керуватись виключно даними персоніфікованого обліку особи. Зауважує, що в наявному у суду персоніфікованому обліку ОСОБА_1 міститься помилка, а саме за період 01.09.2010 року по 31.12.2010 року єдиний соціальної внесок не було сплачено, а наявні відомості про його сплату в персоніфікованому обліку є помилковими та результатом збою системи. Окрім того, зауважує, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду визначено наявність у ВП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «ДВЕК» заборгованості по сплаті єдиного соціального внеску та утворення недоїмки за вказаний період. Окрім того, представник позивача зауважує, що на даний час підприємство частково погашає наявну в нього заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску. Зауважив, що у рішенні про відмову в призначенні пенсії №243 від 14.04.2016 року міститься помилка, а саме, замість не зарахованого позивачу до стажу роботи періоду з 01.10.2015 року до 22.03.2016 року, має бути визначено даний період як з 31.10.2015 року до 22.03.2016 року, оскільки період з 01.10.2015 року по 31.10.2015 року було зараховано позивачеві до стажу роботи, що вбачається з протоколу 243 від 14.04.2016 року.

Суд, заслухавши думки позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач звертався до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Вугледар Донецької області з заявою №243 від 08.04.2016 року про призначення пенсії за віком, однак йому було відмовлено в призначенні пенсії рішенням №243 від 14.04.2016 року. Зазначено, що при розрахунку стажу встановлено, що позивач має стаж роботи за статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - 7 років 03 місяці 05 днів. До пільгового та загального стажу не було зараховано період з 01.09.2010 року по 31.12.2010 року, та з 01.10.2015 року по 22.03.2016 року у звязку з тим, що підприємством не сплачені внески до Пенсійного фонду України. Загальний стаж роботи позивача склав 30 років і 04 дня. З огляду на зазначене відповідачем прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком у звязку з тим, що позивачу на момент звернення виповнилось 52 роки, і він не мав необхідних 8 років стажу роботи за ч. 2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Визначено, що ОСОБА_1 набуде право на пенсію у 53 роки, тобто з 22.10.2016 року, за умови продовження роботи по даній спеціальності без відпусток без збереження заробітної плати та відмови від участі у страйках, а також сплати підприємством внесків до Пенсійного фонду України (а.с. 6,7).

Згідно протоколу 243 від 14.04.2016 року позивач на момент звернення до відповідача 08.04.2016 року мав загальний стаж роботи 30 років 4 дні розрахований по 31.10.2015 року включно, а стаж на підземних роботах 7 років 3 місяці 5 днів (а.с. 7).

В судовому засіданні було встановлено, що рішення про відмову в призначенні пенсії №243 від 14.04.2016 року та протокол 243 від 14.04.2016 року мають розбіжності в підрахунку загального стажу позивача, а саме, рішенням визначено, що відповідачем не зараховано позивачу період роботи з 01.10.2015 року по 31.10.2015 року, при цьому в протоколі 243 зазначений період враховано до стажу позивача. Представником позивача зауважено, що в рішенні про відмову в призначені пенсії наявна описка, і відомості які містяться у довідці відповідають дійсності, тобто відповідачем враховано до стажу роботи позивачу період роботи з 01.10.2015 року по 31.10.2015 року.

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1 серії ГТ-І №2500085 та довідки уточнюючої особливий характер роботи або умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, останній у період з 19.03.2008 року по теперішній час працює на ВП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «ДВЕК» за підземною професією з повним робочим днем зайнятим під землею, у виробництві гірничі роботи, в особливих умовах праці підземні роботи в шахтах з добування вугілля, передбаченою Списком №1 (а.с. 8-11,12).

Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 станом на 08.04.2016 року, за період з 01.01.2010 року по 31.10.2015 року страхові внески за останнього підприємством було сплачено. Починаючи з 01.11.2015 року по 01.04.2016 року єдиний соціальний внесок сплачено не було. При цьому відповідно до витягу з індивідуальної відомості про застраховану особу ОСОБА_1 станом на 08.04.2016 року, внески за період з 01.09.2010 року по 31.12.2010 року не сплачено (а.с. 13-17, 82-84).

В судовому засіданні представник відповідача не надав жодного аргументованого пояснення, чому у двох примірниках однієї персоніфікації містяться суперечливі відомості щодо сплати підприємством єдиного соціального внеску за період з 01.09.2010 року по 31.12.2010 року, посилався виключно на те, що на той час у програмі був збій, а тому було помилково зараховано сплату підприємством єдиного соціального внеску за даний період, однак жодного належного або допустимого доказу про існування збою в програмі суду надано не було.

Згідно довідки ОСОБА_4 пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області №9899/06 від 28.12.2016 року, станом на 28.12.2016 року підприємством ВП «Шахта «Південнодобаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «ДВЕК» за період з 01.09.2010 року по 31.12.2010 року страхові внески не сплачено (а.с. 60).

Відповідно до листа Марїнського обєднання Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області №2564/10/17-13 від 14.11.2016 року страхувальником ВП «Шахта «Південнодобаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «ДВЕК» сплачено нараховані суми єдиного внеску за: листопад 2015 року, грудень 2015 року; не сплачено нараховані суми єдиного внеску за січень червень 2016 року (а.с. 72).

Однак, як вбачається з листів ВП «Шахта «Південнодобаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «ДВЕК» №227 від 10.05.2016 року, ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» №343 від 29.03.2017 року та №289 від 07.04.2017 року, перерахування страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 01.09.2010 року по 31.12.2010 року до ОСОБА_4 пенсійного фонду України в м. Вугледарі здійснено фінансовим відділом ДП «ДВЕК» за заявами ВП «Шахта «Південнодобаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «ДВЕК» в повному обсязі.

Єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 01.10.2015 року по 01.04.2016 року перераховується підприємством до ОДПІ ДФС України у повному обсязі при сплаті заробітної плати (а.с 19,70, 85).

Окрім того, відповідно до довідки №1364 від 13.05.2016 року та довідки про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 під час роботи на ВП «Шахта «Південнодобаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «ДВЕК» в період з 19 березня 2008 року по 01 квітня 2016 року з заробітної плати ОСОБА_1 постійно утримувались страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в тому числі за періоди роботи з 01.09.2010 року по 01.12.2010 року та з 01.10.2015 року по 01.04.2016 року останньому нараховувалась заробітна плата, з якої було утримано страхові внески та на яку нараховувались відрахування до Пенсійного фонду (а.с. 18, 86).

Як вбачається з відомостей розшифрування руху грошових коштів ВП «Шахта «Південнодобаська №3 ім. М.С. Сургая», виписки по рахунку ДП «Шахта «Південнодобаська №3» та ДП «ДВЕК», підприємством, на якому у спірний період працював позивач, було перераховано та відповідно сплачено єдиний соціальний внесок за періоди: з вересня 2010 року по грудень 2010 року, з жовтня 2015 року по квітень 2016 року (а.с. 87-135).

Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги пояснення учасників справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 72 КАС України, відповідачем не оспорюється та не підлягає доказуванню факт роботи ОСОБА_1 на посаді, яка дає право на отримання пенсії на пільгових умовах. Однак, спірним є питання чи було сплачено єдиний соціальний внесок за період роботи позивача на ВП «Шахта «Південнодобаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «ДВЕК» з 01.09.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.10.2015 року по 01.04.2016 року, тому, саме зазначене питання підлягає дослідженню судом при вирішенні справи.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", знижується на 1 рік.

До стажу роботи зараховується робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховим внеском є кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше.

Застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Згідно ст. 1, п. 1, ч. 1 ст. 14 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п. 1 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування»страхувальниками є роботодавці - підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, та відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або є платниками таких внесків.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання,.

Відповідно до ч. ч. 5, 7, 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування. Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники єдиного внеску гірничі підприємства, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» страхові кошти, акумульовані на централізованих рахунках органів доходів і зборів, автоматично перераховуються не пізніше наступного операційного дня після їх зарахування на централізовані рахунки зокрема Пенсійного фонду.

Враховуючи вище викладене, суд вважає необхідним зазначити, що безпосередньо сам працівник не здійснює оплату єдиного соціального внеску, платником є роботодавець і обовязок своєчасної сплати внеску покладено саме на нього, а відповідно до положень ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, а тому погашення наявних у підприємства штрафів та пені, утворених в результаті неналежного виконання підприємством даного обовязку, за рахунок сплаченого єдиного соціального внеску за працівника, або несплата підприємством єдиного соціального внеску, який був утриманий з заробітної плати працівника, не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії останньому.

Окрім того, в судовому засіданні сторонам неодноразово розяснювались положення ст. 71 КАС України, розяснювалось представнику відповідача, що саме на субєкт владних повноважень в адміністративній справі про оскарження його рішення, покладено обовязок доказування правомірності винесеного ним рішення. Однак, не дивлячись на зазначене, в своїх поясненнях суду, щодо не зарахування позивачу спірних періодів роботи на ВП «Шахта «Південнодобаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «ДВЕК», представник відповідача посилається виключно на індивідуальні відомості про застраховану особу (персоніфікацію), згідно якої підприємством не було сплачено єдиного соціального внеску за дані періоди, при цьому зауважує, що в персоніфікації помилково зазначено, що підприємством було сплачено єдиний соціальний внесок за період з 01.09.2010 року по 31.12.2010 року, а дана помилка виникла внаслідок збою системи. Окрім того, представник відповідача посилається на рішення Донецького окружного адміністративного суду про визначення наявності у підприємства заборгованості по сплаті єдиного соціального внеску та утворення недоїмки за вказаний період.

При цьому, на підтвердження дійсності заявлених представником відповідача фактів, щодо помилкового внесення до персоніфікації інформації про сплату єдиного соціального внеску та визначення рішенням суду наявності заборгованості у підприємства зі сплати єдиного соціального внеску, не надано жодного належного та допустимого доказу, в розумінні ст. 70 КАС України, а тому, суд вважає дані обставини такими, що недоведені в судовому засіданні.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що підприємством сплачувався єдиний соціальний внесок за періоди: з вересня 2010 року по грудень 2010 року, з жовтня 2015 року по квітень 2016 року, що підтверджується копіями виписок по рахунках підприємства наданих до суду, які містять печатку підприємства, відмітку ОСОБА_4 державної казначейської служби України про оплату. Окрім того, як вбачається з довідок про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 єдиний соціальний внесок за спірні періоди було утримано з заробітної плати останнього.

А тому, суд, враховуючи, що єдиний соціальний внесок за спірні періоди було утримано підприємством з заробітної плати позивача та мало бути сплачено до Пенсійного фонду України, інших підстав для не зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача в судовому засіданні встановлено не було, вважає, що період роботи позивача на ВП «Шахта «Південнодобаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «ДВЕК» з 01.09.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.10.2015 року по 01.04.2016 року мають бути зараховані до пільгового стажу останнього.

Виходячи з того, що суд дійшов до висновку про необхідність зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи на ВП «Шахта «Південнодобаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «ДВЕК» з 01.09.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.10.2015 року по 01.04.2016 року, то визначаючи пільговий стаж позивача з урахування зазначених періодів, останній на час звернення до відповідача з заявою від 08.04.2016 року про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», мав вік - повних 52 роки, та мав більше 8 років спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно ч. 2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому суд приходить до висновку про необхідність визнати протиправним та скасувати рішення заступника начальника управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії №243 від 14.04.2016 року.

Окрім того, суд, враховуючи положення ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з метою захисту прав та законних інтересів позивача, вважає необхідним зобовязати відповідача здійснити ОСОБА_1 призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дня подання заяви про призначення пенсії від 08.04.2016 року та сплатити недоотриману пенсію з урахуванням цього призначення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 1, 14, 24, 45, 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 4, 8, 9, 11 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», ст. ст. 2, 6, 7, 11, 71, 72, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення заступника начальника управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області про відмову в призначенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії №243 від 14.04.2016 року.

Зобовязати ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області зарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи в пільгових умовах з 01 вересня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 жовтня 2015 року по 01 квітня 2016 року в ВП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія».

Зобовязати ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області здійснити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дня подання заяви про призначення пенсії від 08.04.2016 року та сплатити недоотриману пенсію з урахуванням цього призначення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку і подана в апеляційну інстанцію через Вугледарський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення, а в звязку з застосуванням судом ч. 3 ст. 160 КАС України оголошення лише вступної та резолютивної частини постанови, вона може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_6