Справа № 803/939/17
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

803/939/17

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року

Справа № 803/939/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді Денисюка Р.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 84)» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява мотивована тим, що частиною першою статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» №875-ХІІ від 21.03.1991 року (далі - Закон №875-ХІІ) передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідачем не був виконаний норматив для працевлаштування інвалідів, оскільки середньооблікова чисельність працюючих у 2016 році складала 14 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність складає 0 осіб, а норматив для працевлаштування складає 1 особу.

09.08.2017 до судового засідання, від представників сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому, представник відповідача позовні вимоги визнав повністю (а.с. 23,25).

З врахуванням вимог частини першої статті 41, частини четвертої статті 122 КАС України судовий розгляд справи здійснювався у відсутності представника позивача та представника відповідача, в порядку письмового провадження, без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити, з таких мотивів та підстав.

Згідно із частиною другою статті 17 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів, у разі необхідності, створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування інвалідів, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда.

Частиною другою статті 19 цього Закону передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Судом встановлено, що 01.03.2017 ДП «Підприємство ДКВС України (№84)» було подано до Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік за формою № 10-ПІ, порядок подачі якого встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно поданого відповідачем звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік, при середньообліковій кількості штатних працівників облікового складу 14 осіб, середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, складала 0 осіб, при нормативі 1 штатний працівник.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Як встановлено судом, ДП «Підприємство ДКВС України (№84)» у 2016 році не зверталося до державної служби зайнятості з інформацією про створення робочих місць для працевлаштування інвалідів та не подавало звітності за формою 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» щодо потреби в інвалідах, що підтверджується листом Ківерцівського районного центру зайнятості від 13.06.2017 № 574/03-19.

Вищенаведене свідчить про неналежне виконання ДП «Підприємство ДКВС України (№84)» вимог щодо інформування центру зайнятості про наявність вільних вакансій та потребу у направленні йому відповідної категорії громадян.

За таких умов суд приходить до висновку, що відповідачем не забезпечено виконання нормативу для працевлаштування інвалідів в кількості 1 особи.

Нараховані адміністративно-господарські санкції в добровільному порядку відповідачем не сплачені, тому за період з 19.04.2017 по 27.07.2017 останньому нараховану пеню в сумі 506,00 грн., що підтверджується розрахунком вартості робочого місця, розміру суми адміністративно-господарських санкцій і пені.

Оскільки відповідачем не дотримано вимог, встановлених статтею 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», а саме: не виконано нормативу по забезпеченню працевлаштування інвалідів у кількості однієї особи, тому у відповідності до вимог чинного законодавства ДП «Підприємство ДКВС України (№84)» нарахована адміністративно-господарська санкція за невиконання нормативу створення робочого місця для інвалідів та пеня за несвоєчасну їх сплату, яка повинна бути стягнута у примусовому порядку з відповідача.

Керуючись статтями 41, 122, 158, 160, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк