Справа № 351/914/16-а
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/5759/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Затолочного В.С.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції, Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську рядового поліції Яціва Ігора Мирославовича на постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 03 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції, Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську рядового поліції Яціва Ігора Мирославовича скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2016 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції (далі - Управління), Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську рядового поліції Яціва Ігора Мирославовича (далі - Інспектор, Відповідач-2), в якому просив скасувати постанову серії ПС2 № 676773 від 31.05.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі - КУпАП).

Постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 03 березня 2017 року позов задоволено повністю провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Постанову суду першої інстанції оскаржили в апеляційному порядку відповідачі, просять її скасувати та винести нову про відмову в задоволенні позову.

Посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначають, що Відповідач-2, складаючи оскаржувану Позивачем постанову, діяв відповідно до положень КУпАП, якими передбачено право відповідних посадових осіб Національної поліції виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Така постанова виноситься за наслідками розгляду справи на місці вчинення правопорушення.

Сторони правом на участь у судовому засіданні не скористалися. Тому справа розглядалася в порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається наступне.

31 травня 2016 року Інспектором винесено постанову серії ПС2 № 676773 у справі про адміністративне правопорушення, яким Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно зазначеної постанови ОСОБА_2 31 травня 2016 року о 13 год. 08 хв. по вул.. Тролейбусній, 4 в м. Івано-Франківську, керуючи транспортним засобом Ford Transit Connect, д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче 10 м від виїзду із прилеглої території, а також не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, посилаючись на положення ст..ст. 251, 254, 256, 258 КУпАП, зазначив, що Інспектор, виявивши вчинення Позивачем правопорушення, мав в обов'язковому порядку скласти відповідний протокол. Крім того, Відповідач-2 не вправі був розглядати справу на місці вчинення правопорушення. Також Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутності будь-яких доказів вчинення правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду не погоджується.

Так, відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядаються справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням правил дорожнього руху, в тому числі за ст.. 126 КУпАП.

Відповідно до вимог частин 2 та 5 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматизованому режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до частини 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката - «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В матеріалах справи є відеозапис з нагрудного реєстратора Відповідача-2, з якого вбачається, що ОСОБА_2 на вимогу Інспектора не пред'явив діючий поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників транспортних засобів.

Даний відеозапис розцінений судом першої інстанції як неналежний доказ, оскільки не відповідає положенням Наказу МВС від 01.03.2010 року № 33.

Проте такий висновок суду першої інстанції не узгоджується з положеннями ст.. 251 КУпАП.

Відповідно до частини 1 даної норми закону доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Наданий відповідачами відеозапис з нагрудного реєстратора Інспектора відповідає всім зазначеним у частині 1 ст. 251 КУпАП вимогам для доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.. 279 КУпАП Відповідач-2 як посадова особа, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зазначені у ст. 222 КУпАП, в тому числі за ст.. 126 КУпАП.

Суд першої інстанції також дійшов висновку про те, що Позивачем заперечувалася його вина у вчиненні адміністративного правопорушення.

Однак із відеозапису нагрудного реєстратора Інспектора вбачається, що ОСОБА_2, навпаки, визнавався факт відсутності поліса цивільно-правової відповідальності.

Крім того, в оспорюваному судовому рішенні зазначено, що Інспектором в постанові про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності безпідставно зазначено про порушення ОСОБА_2 пункту 2.1.5 Правил дорожнього руху, тоді як такого пункту в цих Правилах не існує.

Колегія суддів звертає увагу, що в постанові від 31.05.2016 року № 676773 серії ПС2 зазначено про порушення Позивачем пункту 2.1.ґ Правил дорожнього руху, оскільки саме цим пунктом передбачено, що водій зобов'язаний мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене частиною 1 ст. 126 КУпАП, Відповідачем-2 за результатами розгляду адміністративної справи було винесено відповідну постанову.

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду вважає за необхідне надати оцінку доводам Позивача, зазначеним в позовній заяві, які проте не знайшли відповідної оцінки в рішенні суду першої інстанції.

Зокрема, Позивач посилається на порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.. 283 КУпАП.

Відповідно до частини 4 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Однак, вчинене Позивачем адмінправопорушення не відноситься до правопорушень, зафіксованих в автоматичному режимі, а тому посилання Позивача невнесення Інспектором даних про фіксацію порушення в мережі Інтернет безпідставні.

Відповідно до частини 4 ст.. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Тобто для категорії справ про правопорушення, за яке притягнуто до відповідальності Позивача, передбачений особливий порядок розгляду.

Відповідачем-2 цей порядок був дотриманий, що вбачається з відеозапису з нагрудного реєстратора Інспектора.

Тому суд апеляційної інстанції відкидає безпідставні доводи Позивача про порушення порядку та вимог щодо місця розгляду справи.

Також є безпідставними посилання ОСОБА_2 на те, що Відповідач-2 не встановив даних про особу правопорушника, обставин, які пом'якшують його відповідальність, інші обставини справи, не дав можливості скористатися правами, передбаченими для особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як вірно зазначили апелянти, стягнення на Позивача накладено в межах санкції статті КУпАП, за якою ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності.

Відеозаписом з нагрудного реєстратора Інспектора підтверджено роз'яснення Позивачу його прав і відсутність у нього будь-яких клопотань під час розгляду справи.

Тому, постанову, винесену Відповідачем-2 щодо Позивача, слід визнати законною, і підстави для її скасування відсутні.

Крім того, суд першої інстанції закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 122 КУпАП, віднесено до компетенції органів Національної поліції. Тому суд адміністративної юрисдикції не наділений повноваженнями закривати провадження у справі.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а відтак підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції, Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську рядового поліції Яціва Ігора Мирославовича задовольнити.

Постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 03.03.2017 року у справі № 351/914/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції, Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську рядового поліції Яціва Ігора Мирославовича скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич