Справа № 42041/09/2070
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2010-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19.02.2010 р. справа № 2а-42041/09/2070

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сліденко А.В.,

при секретарі судового засідання Русецькому І.В.,

за участі представників:

позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні ОСОБА_1 окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 науково-дослідного інституту судових експертиз ім.М.С ОСОБА_8
до Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Харкова
проскасування податкового повідомлення-рішення , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 науково-дослідний інститут судових експертиз ім. заслуженого проф. ОСОБА_8 звернувся до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з позовом, у якому (з урахуванням уточнень) просив скасувати податкове повідомлення рішення відповідача - Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Харкова від 03.08.2009 р. № /0 в повному обсязі.

В обґрунтування заявлених вимог указав, що відображених в акті планової виїзної перевірки від 22.07.2009р. №1401/23-304/02883133 порушень інститут не вчиняв, проведення судових експертиз за постановами органів досудового слідства, прокуратури та суду не є обєктом оподаткування податком на додану вартість, а тому інститут правомірно не нараховував ПДВ. В судовому засіданні представники позивача підтримали доводи і вимоги поданого позову, просили суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач - Державна податкова інспекція у Ленінському районі міста Харкова просив у позові відмовити.

В обґрунтування заперечень проти позову указав, що операція з проведення ХНДІСЕ ім.. заслуженого проф.. ОСОБА_8 судових експертиз за кримінальними справами є безоплатно наданими послугами. Оскільки інститут не є органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, то послуги з проведення експертиз за кримінальними справами не звільняються від оподаткування ПДВ згідно з п.п.3.2.6 п.3.2 ст.3 Закону України «Про ПДВ». База оподаткування таких послуг в ході перевірки була визначена як сума грошових коштів, що надійшла на рахунки позивача з Державного бюджету України за кодом програмної класифікації видатків (КПКВ) 3601070 «Проведення судової експертизи»в розмірі 10.453.268,00грн. В судовому засіданні представники відповідача - ДПІ підтримали доводи і вимоги заперечень проти позову, просили суд ухвалити рішення про відмову в позові.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Позивач ОСОБА_1 науково-дослідний інститут судових експертиз ім. заслуженого проф. ОСОБА_8 пройшов передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, одержав свідоцтво про державну реєстрацію серії А00 №496908, набув правового статусу юридичної особи, знаходиться на обліку як платник податків, зборів (обовязкових платежів) в ДПІ у Ленінському районі міста Харкова.

З 26.06.2009р. по 10.07.2009р. працівниками ДПІ у Ленінському районі міста Харкова була проведена виїзна планова перевірка ОСОБА_1 науково-дослідного інституту судових експертиз ім. заслуженого проф. ОСОБА_8 (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2006р. по 31.03.2009р., валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2006р. по 31.03.2009р.

Результати проведеної перевірки оформлені актом від 22.07.2009р. №1401/23-304/02883133.

03.08.2009р. з посиланням на даний акт перевірки ДПІ у ленінському районі міста Харкова було винесено податкове повідомлення-рішення №/0 про визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість в загальному розмірі 4.026.312,62грн. (основний платіж 2.013.156,31грн.; штраф 2.013.156,31грн.).

Як зясовано судовим розглядом фактичною підставою для прийняття відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення слугував висновок контролюючого органу про порушення ОСОБА_1 науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. заслуженого проф. ОСОБА_8 п.4.1 ст.4, п.п.7.3.5 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», а саме: заниження ПДВ в розмірі 2.090.653,59грн. за послугами з проведення експертизи за кримінальними справами.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаного висновку відповідача і винесеного на підставі цього висновку спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з такого.

Правові відносини, що складаються з приводу справляння податку на додану вартість, унормовані законом України «Про податок на додану вартість».

Статтею 3 згаданого закону визначено операції, що є обєктом оподаткування податком на додану вартість (п.3.1), а також операції, що не віднесені законодавцем до обєктів оподаткування ПДВ (п.3.2).

Так, п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України «Про ПДВ»указано, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце поставки яких знаходиться на митній території України.

За визначенням п.1.4 ст.1 Закону України «Про ПДВ»поставка товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Не належать до поставки операції з передачі товарів в межах договорів схову (відповідального зберігання), довірчого управління, оперативної оренди (лізингу), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачу права власності (користування або розпорядження) на такі товари іншій особі.

Поставка послуг - будь-які операції цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпорядження товарами, у тому числі нематеріальними активами, а також з поставки будь-яких інших, ніж товари, об'єктів власності за компенсацію, а також операції з безоплатного виконання робіт, надання послуг. Поставка послуг, зокрема, включає надання права на користування або розпорядження товарами у межах договорів оренди (лізингу), поставки, ліцензування або інші способи передачі права на патент, авторське право, торговий знак, інші об'єкти права інтелектуальної, в тому числі промислової, власності.

З положень наведеної норми закону слідує, що під операцією з поставки товарів (послуг) законодавець розуміє виключно цивільно-правову (господарсько-правову) операцію, на що указує наявність у визначенні як операції з поставки товарів, так і операції з поставки послуг словосполучень «та іншими цивільно-правовими договорами»та «будь-які операції цивільно-правового характеру»відповідно.

За матеріалами справи позивач у спірних правовідносинах проводив судові експертизи в кримінальних справах за правилами Кримінально-процесуального кодексу України.

Щодо проведення експертиз у кримінальних справах, то суд бере до уваги приписи ч.2 ст.15 Закону України «Про судову експертизу»якою встановлено, що проведення судових експертиз у кримінальних та адміністративних справах державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.

Відповідно до п.1.5 приєднаного до справи статуту позивача ОСОБА_1 науково-дослідний інститут судових експертиз ім. заслуженого проф. ОСОБА_8 є державною спеціалізованою установою, яка здійснює судово-експертну діяльність у галузі криміналістики і судової експертизи, а відтак, в силу ч.6 ст.15 Закону України «Про судову експертизу»позивач може надавати на договірних засадах (тобто за цивільно-правовими операціями) інші роботи, ніж указано в ч.2 даної статті.

Отже, позивач у спірних правовідносинах не здійснював поставки послуг в розумінні Закону України «Про ПДВ», що свідчить про відсутність у спірних правовідносинах обєкту оподаткування податком на додану вартість.

Стосовно посилання відповідача на п.п.3.2.6 п.3.2 ст.3 Закону України «Про ПДВ»суд відзначає, що проведений судом системний аналіз положень п.3.2 ст.3 Закону України «Про ПДВ»показав, що всі наведені у цьому пункті закону операції відбуваються в цивільно-правових або господарсько-правових відносинах, а тому даний довід відповідача підлягає відхиленню.

З приводу твердження ДПІ про порушення ОСОБА_1 науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. заслуженого проф. ОСОБА_8 п.4.1 ст.4 Закону України «Про ПДВ»суд вважає за необхідне наголосити, що законодавець визначив базу оподаткування відносно операції з поставки товару (послуги), тобто операції, якої в межах кримінально-процесуальних правовідносин не відбувається.

Згідно з п.п.7.3.5 п.7.3 ст.7 Закону України «Про ПДВ»датою виникнення податкових зобов'язань у разі поставки товарів (робіт, послуг) з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата надходження таких коштів на поточний рахунок платника податку або дата отримання відповідної компенсації у будь-якому іншому виді, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобов'язаннями перед таким бюджетом.

Судовим розглядом не знайшло свого підтвердження судження відповідача про порушення ОСОБА_1 науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. заслуженого проф. ОСОБА_8 вимог названої норми закону, позаяк відповідач не подав суду жодних доказів того, що проведення експертизи в межах кримінальної справи є поставкою послуг за цивільно-правовою операцією.

Окрім того, суд бере до уваги, що правила обчислення суми податку на додану вартість встановлені п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», відповідно до якого сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Аналізуючи положення п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», п.11 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби (затверджено наказом ДПА України від 17.03.2001р. №110, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.03.2001р. за №268/5459; далі за текстом Інструкція), Порядку направлення органами податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій (затверджено наказом ДПА України від 21.06.2001р. №253, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.07.2001р. за №567/5758; далі за текстом - Порядок), суд доходить висновку, що специфіка правових актів індивідуальної дії, які ухвалюються органами податкової служби з приводу визначення податкових зобовязань, полягає у тому, що фактичні підстави для ухвалення цих актів містяться в документальних результатах контролю за діяльністю платника податків (матеріалах перевірки), а правові підстави та владні приписи - безпосередньо в самих актах.

Досліджуючи зміст акту від 22.07.2009р. №1401/23-304/02883133 та спірного рішення, суд відзначає, що ані в акті, ані в спірному податковому повідомленні-рішенні відповідач не посилався на порушення ОСОБА_1 науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. заслуженого проф. ОСОБА_8 п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України «Про ПДВ».

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач - ДПІ не подав до суду доказів правомірності спірного податкового повідомлення - рішення, а тому суд визнає, що встановлений цим рішенням обовязок ОСОБА_1 науково-дослідного інституту судових експертиз ім. заслуженого проф. ОСОБА_8 оплатити суму податкового зобовязання з ПДВ суперечить правам та охоронюваним інтересам даного платника податків в частині здійснення розрахунків з державою по податкам, зборам (обовязком платежам).

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, то поданий ОСОБА_1 науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. заслуженого проф. ОСОБА_8 позов належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст.7-11, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч.ч. 1, 2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 науково-дослідного інституту судових експертиз ім.М.С ОСОБА_8 до Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Харкова про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Харкова від 03.08.2009 р. № /0 в повному обсязі.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 науково-дослідного інституту судових експертиз ім. заслуженого проф. ОСОБА_8 (місцезнаходження - 61177, м.Харків, вул. Золочівська, буд.8а; ідентифікаційний код - 02883133) витрати по оплаті державного мита (судового збору) в розмірі 3 (три) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі (у разі проголошення постанови у відсутність особи, яка бере участь у справі, - з дня отримання нею копії постанови) заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складений 24.02.2010р.

Суддя Сліденко А.В.