Справа № 808/1436/17
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року о/об 13 год. 20 хв.Справа № 808/1436/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Мунтянова Є.С., розглянувши у місті Запоріжжі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України

про визнання протиправними дій, скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд: 1) визнати неправомірними дії відповідача щодо звільнення позивача; 2) визнати незаконними та скасувати наказ Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України №269 від 20.02.2017 та наказ Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України №60о/с від 20.02.2017; 3) поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України, з 21.02.2017; 4) стягнути з Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України на користь старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В адміністративному позові (а.с.3-8) позивачем зазначено, що за час служби в ОВС з 26.11.2007 позивач проходив службу у різних підрозділах на території м.Запоріжжя. Останнім місцем роботи ОСОБА_1 була рота №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України, де він займав посаду інспектора. 20.02.2017 представником відповідача було ознайомлено ОСОБА_1 з наказом начальника Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України №60о/с від 20.02.2017 по особовому складу про його звільнення. З Наказом Департаменту патрульної поліції від 20.02.2017 №269, позивача взагалі не ознайомили. На час звільнення зі служби в ОВС України, діючі дисциплінарні стягнення відсутні. Позивач вважає, що Наказ №60о/с та Наказ №269 відповідача є незаконними, які порушують його права. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. На момент звільнення позивача з ОВС України він до жодного із семи видів дисциплінарних стягнень передбачених ст.12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» - не притягувався. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу. Позивач вважає, що в Наказі №60о/с та припускає, що в Наказі №269 (оскільки з ним не ознайомлений), відповідачем взагалі не обґрунтована причина застосування до нього дисциплінарного стягнення, а тим більше такого суворого, як звільнення з органів внутрішніх справ. Позивач вважає, що матеріали службового розслідування не можуть слугувати підставою для звільнення його у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, оскільки ані на час видачі наказів, ані на теперішній час не існує постанови або вироку суду, яким би його було визнано винним у скоєнні будь-якого правопорушення. За весь час служби в ОВС позивач зарекомендував себе тільки з позитивного боку, має неодноразові заохочення у виді грошових винагород та подяку, що підтверджується записом у трудовій книжці. У зв'язку з цим позивач вважає, що дії відповідача щодо видачі Наказу №60о/с та Наказу №269 є неправомірними та повинні бути скасовані. У зв'язку із цим позивача повинно бути поновлено на посаді інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України, з 21.02.2017.

У судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили позов задовольнити.

Відповідачем подано до суду письмові заперечення (а.с.59-61), в яких зазначено, що підставою для звільнення позивача зі служби було вчинення ним дисциплінарного проступку, який полягав у порушенні ним вимог Правил дорожнього руху, а саме порушення вимог п.8.7.3.е (проїзд на заборонний (червоний) сигнал світлофору) та п.2.5, оскільки керуючи транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, він відмовився від проходження огляду з метою встановлення факту перебування у такому сп'янінні як на місці зупинки його автомобіля за допомогою спеціальних технічних засобів так і у медичному закладі. За вчинення вказаних правопорушень відносно нього було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП (за порушення вимог п.8.7.3.є ПДР) з накладенням стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425 грн. 00 коп. Вказана постанова позивачем не оскаржувалась та 17.01.2017 ним сплачено штраф, що є свідченням визнання ним вини у скоєнні зазначеного правопорушення. За порушення вимог п.2.5 ПДР відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Справа про зазначене адміністративне правопорушення була розглянута Шевченківським районним судом м.Запоріжжя та 12.06.2017 суддею Щасливою О.В. винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення з закриттям провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП внаслідок спливу строку накладення адміністративного стягнення, визначеного ст.38 КУпАП. Звільнення позивача зі служби у Національній поліції відбулося у відповідності до вимог п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» в зв'язку з реалізацією накладеного на нього дисциплінарного стягнення. Вид дисциплінарного стягнення, яке накладене на позивача визначено у п.8 ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України. При цьому, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України не встановлено заборони щодо застосування більш жорсткого стягнення без застосування раніше до поліцейського більш м'яких стягнень. Визначення ступеню вини працівника поліції та виду накладеного на нього стягнення віднесено до дискреційних повноважень начальника, який наділений правом накладати такі стягнення. Твердження позивача про те, що він раніше жодного разу за період служби в ОВС України не притягався до дисциплінарної відповідальності є неправдивим, оскільки двічі за час служби в ОВС він притягався до дисциплінарної відповідальності: 27.06.2012 наказом ГУМВС України в Запорізькій області №1004 його притягнуто до дисциплінарної відповідальності з накладенням стягнення - зауваження, а 17.09.2012 наказом ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області №270 його притягнуто до дисциплінарної відповідальності з накладенням стягнення у вигляді догани. Поряд з цим відповідач вважає недоречним посилання ОСОБА_1 на те, що він не був ознайомлений з наказом Департаменту патрульної поліції від 20.02.2017 №269 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» оскільки Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України не встановлено обов'язковості ознайомлення поліцейського з дисциплінарним наказом та це є його правом. Починаючи з 20.02.2017, тобто дня видання цього наказу ОСОБА_1 жодного разу з питань ознайомлення його з цим наказом до Департаменту або до Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі ДПП не звертався. Окремо слід зазначити, що позивач був ознайомлений з наказом Департаменту від 20.02.2017 №60о/с «По особовому складу», яким його звільнено зі служби в поліції.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Сторони повідомили, що надали до суду всі необхідні документи для вирішення спору по суті.

Суд, вислухавши думку позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне.

У витязі з Наказу начальника Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України №60о/с від 20.02.2017 «По особовому складу» зазначено наступне: «… Відповідно до п.6 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнений зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», п.9 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» та п.8 ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статуї органів внутрішніх справ України», звільнити зі служби в поліції, з 20 лютого 2017 року по Управлінню патрульної поліції в місті Запоріжжі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0016391), інспектора роти №2 батальйону №2, з виплатою грошової компенсації за 03 доби невикористаної щорічної чергової основної оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у 2017 році. Станом на день звільнення стаж служби в поліції для виплати надбавки ш вислугу років у календарному обчисленні складає 10 років 02 місяці 22 дні. Підстава: наказ Департаменту патрульної поліції від 20 лютого 2017 року №269 ...» (а.с.12, 39).

На звороті Наказу начальника Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України №60о/с від 20.02.2017 "По особовому складу" міститься власноручно виконаний напис: "З наказом ознайомлений 20.02.2017 (підпис) ОСОБА_1" (а.с.39-зворот).

Судом досліджено Наказ Департаменту патрульної поліції від 20.02.2017 №269 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", в якому зазначено: "… На підставі наказу Департаменту патрульної поліції від 10.01.2017 №76 проведено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1, що виразилось у керуванні автомобілем "Оpel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння та, як наслідок, складанні 04.01.2017 відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а також у порушенні Правил дорожнього руху, а саме проїзді на заборонний червоний сигнал світлофора, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення. У ході службового розслідування встановлено, що інспектор роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_1 порушив вимоги пп.1, 4, 11 ч.1 ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", пп.1, 2 ч.1 ст.18 та ч.1 ст.64 Закону України "Про Національну поліцію", розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 та допустив грубе порушення транспортної дисципліни. Керуючись п.4 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", п.9 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію", статтями 2, 5, 7, 12, 13, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх висновку службового розслідування від 17.02.2017 та п.5.4 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 №230, НАКАЗУЮ: 1.За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог п.1, 4, 11 ч.1 ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», п.1, 2 ч.1 ст.18 та ч.1 ст.64 Законі України «Про Національну поліцію», розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, що виразилося в грубому порушенні транспортної дисципліни та, як наслідок, призвело до дискредитації звання поліцейського перед громадськістю, на підставі п.8 ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції. 2.Т.в.о. начальника Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_5 довести зміст наказу ОСОБА_1 до відома, під особистий підпис. Контроль за виконанням наказу залишаю за собою …» (а.с.40).

Відповідачем не надано до суду жодного доказу виконання Т.в.о. начальника Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_5 п.2 Наказу Департаменту патрульної поліції від 20.02.2017 №269 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» щодо доведення змісту цього наказу ОСОБА_1 до відома, під особистий підпис.

Відтак, відповідачем документально не спростовано доводи позивача про його необізнаність зі змістом та підставами винесення Наказу від 20.02.2017 №269 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

У судовому засіданні позивачем, представником позивача заявлялось клопотання про витребування у відповідача повного тексту Наказу від 20.02.2017 №269 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та повного тексту Наказу від 20.02.2017 №60о/с "По особовому складу" для ознайомлення з ними позивачем та обґрунтування позиції по справі.

Представником відповідача лише 09.08.2017, під час судового розгляду справи, надано позивачу, його представнику копію Наказу від 20.02.2017 №269 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності". Протилежного представник відповідача не довів.

Через надання у судовому засіданні 09.08.2017 представником відповідача пояснення про можливість надання лише витягу Наказу №60о/с від 20.02.2017 "По особовому складу", що інша частина даного Наказу не стосується позивача, позивач, його представник попросили залишити вказане клопотання без розгляду через його відкликання.

Як повідомили у судовому засіданні 09.08.2017 позивач, представник позивача, лише у судовому засіданні 09.08.2017 після ознайомлення з повним текстом Наказу від 20.02.2017 №269 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" їм стали відомі підстави звільнення позивача з поліції та вони свідомо дізнались про порушення прав та інтересів позивача Наказом від 20.02.2017 №60о/с "По особовому складу".

Враховуючи зазначене та матеріали справи, суд знаходить підстави для визнання причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними, оскільки про порушення своїх прав та інтересів позивач міг свідомо дізнатися лише після ознайомлення зі всіма документами, які стали підставою для його звільнення.

Судом досліджено Висновок службового розслідування по факту порушення службової дисципліни в позаслужбовий час інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1, що мало місце 04.01.2017 та виразилось у керуванні автомобілем "Оpel Vectra", н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння від 16.02.2017, в якому зазначено наступне: "… ОСОБА_6 винесла постанову про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №159535 від 04.01.2017 за порушення вимог п.8.7.3е ПДР, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу, - 425,00 (чотириста двадцять п'ять) гривень. Штраф сплачено; … Таким чином, у ході проведеного службового розслідування комісією встановлено, що інспектор роти №2 батальйону №2 УПП в м.Запоріжжі ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 04.01.2017 керуючи автомобілем "Оpel Vectra", н.з. НОМЕР_2 порушив вимоги п.8.7.3е ПДР, за що був зупинений працівниками УПП в м.Запоріжжі ДПП. У ході спілкування із ним було виявлено явні ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покріву обличчя, маючи достатньо підстав вважати, що водій вказаного транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп'яніння, йому було запропоновано у відповідності до чинного законодавства пройти огляд для встановлення факту сп'яніння, на що ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР. За вказані адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №270226 від 04.01.2017 за ч.1 ст.130 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі АР №159535 від 04.01.2017 за ч.2 ст.122 КУпАП … Враховуючи викладене, ВВАЖАЄМО: 1.Службове розслідування по факту порушення службової дисципліни у позаслужбовий час інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1, що мало місце 04.01.2017 та виразилось у керуванні автомобілем Оpel Vectra, н.з.НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, закінчити. 2.За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні п.1 ч.1 ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", п.1 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції, на підставі п.8 ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити з Національної поліції України …" (а.с.18-24).

Позивач, його представник не заперечують факт притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, добровільну сплату штрафу у сумі 425 грн. 00 коп.

Також, судом досліджено Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя по справі №336/182/17 (провадження №3/336/232/2017) від 12.06.2017, яка набрала законної сили 23.06.2017, в якій, зокрема, зазначено: "… 4 січня 2017 року, о 07-00 годині, ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Опель Вектра", державний номер НОМЕР_2, в районі будинку №66 по вул.Незалежної України в м.Запоріжжі з ознаками алкогольного сп'яніння, на що вказували запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Зазначені дії містять порушення п.2.5 "Правил дорожнього руху України". Правопорушник винуватість у вчиненні вказаних дій не визнав і пояснив судді, що в день, до якого відносяться інкриміновані йому дії, він алкоголю не вживав. В той день він перебував у відпустці з тимчасової непрацездатності, у нього була висока температура, порушити постільний режим був вимушений через необхідність придбання ліків. Запах з порожнини рота, наявність якого дала підстави припустити його нетверезий стан, міг бути зумовленим тим, що він нічого не їв. Відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, тому що відчув різкий біль в області попереку і оніміння нижніх кінцівок, тому фізично не мав можливості брати участь в подальшому з'ясуванні обставин … У зв'язку з викладеним з'ясування питання, чи перебував ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння, не є предметом цього судового розгляду, оскільки, як зазначено, його відмова від такого огляду утворює самостійний склад правопорушення, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. У зв'язку з викладеним пояснення ОСОБА_1, який вправі обирати позицію захисту на власний розсуд, суддя оцінює як вияв бажання уникнути відповідальності. Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції … Оскільки на момент вирішення справи встановлений статтею 38 КУпАП строк сплив, ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, а провадження в справі відносно нього - закриттю. Керуючись ст.ст.38, 247, ч.1 ст.212-2 КУпАП, суддя ПОСТАНОВИЛА: ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП. Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв'язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення. Провадження в справі закрити …" (а.с.54, 63-64).

Відтак, відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку утворює самостійний склад правопорушення, який прямо передбачений ст.130 КУпАП, що спростовує доводи позивача про необхідність вироку чи постанови, які б набрали законної сили, для встановлення його провини та звільнення з лав Національної поліції.

Позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з вище викладеного та через наступне.

У п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (ч.1 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію»).

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.2 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію»).

Як передбачено п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

Згідно з ч.1 ст.64 Закону України «Про Національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім'я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов'язки».

Позивач будучи поліцейським, який керує автотранспортним засобом, відмовляючись від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку - прямо порушив приписи ст.130 КУпАП, що безумовно, можливо оцінювати як порушення складеної ним Присяги.

Службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України (ч.1 ст.1 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»).

Вчинивши адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ч.2 ст.122 КУпАП ОСОБА_1 порушив службову дисципліну та складену ним Присягу.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст.2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»).

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч.2 ст.5 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»).

Як зазначено у ч.1 ст.7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; (…) з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Згідно з ст.12 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ч.1-ч.2 ст.13 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" Міністрові внутрішніх справ України належить право накладати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, на всіх осіб рядового і начальницького складу. Інші начальники накладають дисциплінарні стягнення в межах прав, наданих їм міністром внутрішніх справ України.

Правом накладання дисциплінарних стягнень користуються тільки прямі начальники (ч.4 ст.13 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України").

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання (ч.7 ст.13 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України").

Судом не встановлено відсутності у начальника Департаменту патрульної поліції Жукова Є.О. повноважень на видання Наказу №60о/с від 20.02.2017 на звільнення позивача з лав Національної поліції.

Відповідно до ч.1-ч.2 ст.14 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Як зазначено у ч.5 ст.14 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Відтак, наявність чи відсутність пояснень позивача у матеріалах службового розслідування не перешкоджає накладенню на нього дисциплінарного стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо (ч.10 ст.14 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України").

На думку суду, відповідачем, членами комісії, визначеними наказом Департаменту патрульної поліції №76 від 10.01.2017 "Про призначення та проведення службового розслідування", належним чином надана оцінка діям ОСОБА_1 відповідно до критеріїв, встановлених ч.10 ст.14 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу (ч.15 ст.14 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України").

У разі порушення дисципліни особами рядового і начальницького складу в період перебування у відрядженні, відпустці, на відпочинку або в період тимчасової непрацездатності начальник органу чи підрозділу, у межах відповідної території, де вчинено дисциплінарний проступок, уживає заходів щодо його припинення, збирає первинні матеріали та надсилає їх для розгляду за місцем проходження служби порушника (ч.1 ст.15 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»).

Як зазначив ОСОБА_1 у поясненнях під час службового розслідування, він 04.01.2017 під час зупинки транспортного засобу, яким позивач керував у хворобливому стані, перебував на лікуванні, що підтверджується Довідкою №022015 про тимчасову непрацездатність особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовця внутрішніх військ МВС (у зв'язку із хворобою звільнений зі служби з 01.01.2017 по 03.01.2017, з 04.01.2017 по 06.01.2017, з 07.01.2017 по 10.01.2017).

Дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику (ч.1 ст.16 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»).

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці (ч.2 ст.16 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»).

Як передбачено ч.3 ст.16 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У Висновку службового розслідування по факту порушення службової дисципліни в позаслужбовий час інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1, що мало місце 04.01.2017 та виразилось у керуванні автомобілем «Оpel Vectra», н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння від 16.02.2017, зазначено, зокрема, наступне: «… ним були надані наступні документи: … - листок непрацездатності серії АГЮ №445143, виданий Комунальною установою «Міська клінічна лікарня №2 м.Запоріжжя» ОСОБА_1, про перебування на стаціонарному лікуванні з 11.01.2017 по 27.01.2017, з 28.01.2017 по 30.01.2017; - листок непрацездатності серії АГЮ №470681, виданий Комунальною установою «Міська клінічна лікарня №8 м.Запоріжжя» ОСОБА_1, про перебування на амбулаторному лікуванні з 31.01.2017 по 06.02.2017; - довідка №177 КЗ «ЗЦПМСД» видана ОСОБА_1, що з 07.02.2017 по 16.02.2017 знаходився на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря …».

Позивач, представник позивача протилежного не довели.

З урахуванням матеріалів справи, видання 20.02.2017 Департаментом патрульної поліції Наказів №269, №60о/с здійснено з додержанням строків передбачених ст.16 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Термін «дискреційне повноваження» відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2, прийнятої 11.03.1980 на 316-му засіданні заступників міністрів означає повноваження, яке надає певний адміністративному органу ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 14.03.2017 по справі №21-3063а16 висловило правову позицію про те, що: «… суд не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) відповідача поза межами перевірки за критеріями відповідності прийняття ним рішень (вчинення дій), передбаченими частиною третьою статті 2 КАС …».

Суд погоджується з думкою відповідача про те, що обрання позивачу виду дисциплінарного заходу є дискреційною функцією (повноваженням) керівника Департаменту патрульної поліції, відповідно і визначення ступеню суворості покарання покладається саме на суб'єкта владних повноважень, якому законом (ст.13 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України») надано таке право.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірність своїх рішень.

З урахуванням приписів ч.3 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, приходить до висновку, що видання 20.02.2017 Департаментом патрульної поліції Наказів №269, №60о/с є обґрунтованим, здійсненим з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, розсудливим.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище викладеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою (ч.1 ст.98 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163, 256, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову відмовити у повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 11.08.2017.

Суддя О.О. Прасов