Справа № 734/387/17-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2017-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 серпня 2017 року м. Київ К/800/25727/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги Міністерства оборони України на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю,

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив: визнати неправомірним та скасувати рішення Міністерства оборони України від 13 січня 2017 року №3 виражене у формі Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до частини 1 пункту 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі Порядок № 975).
Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2017 року, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року, позов задоволено частково. Визнано неправомірним та скасовано рішення Міністерства оборони України від 13 січня 2017 року № 3 виражене у формі Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, в частині відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії. Зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності (частина перша пункту 6 Порядку № 975). В решті позовних вимог відмовлено.
У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, норм КАС України та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Вказує, що суди не дали належної правової оцінки обставинам справи та неправильно застосували норми законодавства, якими врегульовано порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю.
Згідно із пунктом 5 частини п`ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.
Із змісту оскаржуваних судових рішень видно, що задовольняючи позов, суди виходили з наступного.
Судами встановлено, що позивач проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил колишнього СРСР і у період з серпня 1985 року по червень 1987 року приймав участь в бойових діях в Демократичній Республіці, де отримав поранення. Має статус учасника бойових дій та є інвалідом війни.
Згідно з описовою частиною висновку від 02 квітня 2013 року № 595/ж, у 1986 році, за словами позивача, під час проходження служби в республіці Афганістан він, внаслідок вибуху снаряду, отримав осколкове поранення голови, лівої ноги. Згідно з описовою частиною при огляді виявлено: у потиличній дільниці зліва від серединної лінії косо-вертикально 2,6x0,5 см у проекції горизонтальної гілки нижньої щелепи зліва переходом у підборідкову ділянку 1,3x0,4 см, на шкірі верхньої губи зліва 1,1x0,3 см, на передній поверхні лівого колінного суглобу 2,3x1,8 см визначаються рубці втягнуті по відношенню до оточуючих тканин, рухливі, неспаяні з підлягаючими тканинами.
За висновком експерта описані рубці у потиличній ділянці зліва від серединної лінії, у проекції горизонтальної гілки нижньої щелепи зліва з переходом у підборідкову ділянку, на шкірі верхньої губи зліва, на передній поверхні лівого колінного суглобу є наслідком загоєння ран, які виникли внаслідок розривної дії снаряду та кульового поранення, могли бути спричинені у зазначений строк, тобто у 1986 році.
У витязі із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 12 квітня 2014 року № 894, зазначено, що множинні вогнепальні осколкові поранення голови, лівої ноги, ЗЧМТ, контузія, травма хребта, рядового у відставці ОСОБА_1 , наслідком яких стали множинні рубці в анатомічних ділянках, зазначених у висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 595/ж від 12 квітня 2013 року - це поранення, контузія, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
У квітні 2014 року, приймаючи до уваги поганий стан здоров`я, пройшов обстеження медико-соціальною експертною комісією. Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0128604 від 03 квітня 2014 року позивачу вперше встановлено третю групу інвалідності. Причина інвалідності: поранення, ЗЧМТ, контузія, травма хребта, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії».
20 травня 2015 року позивач повторно пройшов обстеження медико - соціальною експертною комісією. Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВА № 011310 причиною інвалідності є: «поранення, ЗЧМТ, контузія, травма хребта, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
У травні 2015 року ОСОБА_1 отримав посвідчення інваліда війни III групи.
У березні 2016 року позивач звернувся до Козелецького районного військомату із заявою щодо виплати йому відповідної одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, яку останній направив на адресу Чернігівський ОМВК.
В подальшому, цю заяву разом із іншими документами направлено до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Проте, рішенням відповідача у виплаті такої допомоги позивачу відмовлено.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІІ).
Відповідно до статті 41 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20 грудня 1999 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII).
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом № 2011-ХІІ.
Відповідно до частини першої статті 16 Закону № 2011-ХІІ (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі Закон № 2011-XII) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті (підпункт 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII).
Як зазначив Верховний Суд України в постанові від 10 березня 2015 року (справа №21-563а14), право на отримання допомоги виникає у військовослужбовця з моменту настання інвалідності, а не з моменту звільнення з військової служби. Крім того, визначено, що одноразова грошова допомога є компенсаційним механізмом соціального захисту військовослужбовців, які спрямовані на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту «б» частини першої статті 16-2 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності IIІ групи.
Згідно з частиною шостою статті 16-3 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок № 975).
Пунктом 6 цього Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого закономдля працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи.
Згідно пункту 3 Порядку № 975 у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Відповідно до пункту 12 Порядку призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
З метою виконання положень статті 16-3 Закону № 2011-XII наказом Міністра оборони України від 12 квітня 2007 року № 168 «Про організацію роботи та призначення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби» (далі Наказ МО № 168) створена у Міністерстві оборони України постійно діюча комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. До складу даної комісії (голова) входить заступник Міністра оборони України.
В силу положень Наказу МО № 168 відповідну пропозицію для вирішення питання позивача (позитивну чи негативну) повинна надати постійно діюча комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. За наслідком розгляду такої пропозиції комісії Міністр оборони України приймає відповідне рішення.
Відповідно до вищенаведеного, пропозиції даної комісії у формі протоколу засідання, затвердженого Міністром оборони України, і є рішенням розпорядника коштів.
Пунктом 13 Порядку № 975 передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Згідно пункту 15 Порядку № 975 рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржене в установленому порядку.
Враховуючи те, що позивач з дня встановлення 3 групи інвалідності, набув право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії та з метою реалізації даного права надав відповідачеві через уповноважену особу - Чернігівський обласний військовий комісаріат, необхідні документи для призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, суди дійшли висновку про неправомірність рішення відповідача.
Поряд з цим, суди перевірили доводи Міністерства оборони України щодо відсутності документу документу, який би свідчив про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) та відхилили їй з тих підстав, що відсутність висновків службового розслідування та акту розслідування, довідки про обставини травми не може бути підставою для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, за умови, якщо причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) підтверджені іншими документами, оскільки правовою підставою для призначення особі одноразової грошової допомоги в порядку ст.16 Закону № 2011-ХІІ та Порядком № 975 є відповідний висновок МСЕК, який надавався позивачем відповідачу.
Крім того, в матеріалах справи наявні висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи та витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії, які також підтверджують зв`язок поранення (контузія) та захворювання з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.17-18), які також надавалися на розгляд комісії.
Відповідно до частини другої статтї 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких обставин, суди дійшли висновку про те, що позивач має право на виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, а тому позов підлягає задоволенню.
У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судових рішень, а викладені в ній доводи перевірені судами і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить мотивів, які б дозволили вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.
Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Міністерства оборони України на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук