Справа № 820/2472/17
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

09 серпня 2017 р. Справа № 820/2472/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шляховой О.М.,

при секретареві судового засідання - Молчановій О.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання дій незаконними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати дії Харківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №50896148 від 31.05.2017 протиправними.

- скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №50896148 від 31.05.2017, що винесена старшим державним виконавцем Харківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2

- визнати дії Харківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №48027637 від 31.05.2017 протиправними.

- скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №48027637 від 31.05.2017, що винесена старшим державним виконавцем Харківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2

- визнати дії Харківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 54050198 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 31.05.2017 ( за ВП №48027637) протиправними.

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 54050198 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 31.05.2017 (за ВП №48027637).

- визнати дії Харківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 54050401 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 31.05.2017 ( за ВП №50896148) протиправними.

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 54050401 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 31.05.2017 (за ВП №50896148).

- визнати дії Харківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо винесення постанови про арешт майна боржника ВП №54050198 від 31.05.2017 протиправними.

- скасувати постанову про арешт майна боржника ВП №54050198 від 31.05.2017, яка винесена старшим державним виконавцем Харківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2

В обґрунтування позову, позивач зазначає, що за наслідком незаконних дій державного виконавця щодо винесення постанов про стягнення виконавчого збору стало винесення двох постанов про відкриття виконавчих проваджень від 31.05.17 з примусового виконання постанов про стягнення виконавчого збору від 31.05.2017, зокрема: постанови про арешт майна боржника із подальшою реєстрацією обтяжень у відповідних реєстрах. А отже, відповідачем незаконно порушено право позивача на мирне володіння своїм майном, яке закріплене у ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Ухвалою суду від 26.07.2017 року замінено неналежного відповідача - Харківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області належним - Міськрайонним відділом державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області

Відповідач - Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, надав суду заперечення на адміністративний позов, в обґрунтування яких зазначив, що дії державного виконавця за виконавчими провадженнями вчинені у відповідності, на підставі та у спосіб передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у запереченнях на адміністративний позов, та просив суд у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції у судовому засіданні також зазначив, що доводи позивача про те, що державні виконавці не вчинили жодних заходів примусового виконання рішень є необґрунтованими та спростовуються при зясуванні перебігу виконавчих проваджень. Окрім того, позивачу достеменно було відомо про застосування таких заходів, як звернення стягнення на його майно, оскільки у матеріалах виконавчого провадження наявна заява від 16.05.2017 представника позивача за довіреністю, ОСОБА_4, про звільнення майна боржника з-під арешту, накладеного у ході примусового виконання виконавчого напису №6278, вчиненого 26.05.2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 .

Окрім того, положенням статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», що діяла на момент предявлення виконавчих документів, за якими боржником є позивач, було встановлено, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності зазначає наступне.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Спірні правовідносини склались з приводу виконання рішення суду, а відтак при розв'язанні спору слід виходити з положень Закону України Про виконавче провадження, згідно з ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З 30.11.2016 року набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII. До цього зазначені правовідносини врегульовувались Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до приписів статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника (арешт) є одним із заходів примусового виконання рішення.

Статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувану за виконавчим документом.

Відповідно до приписів частини 5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується у виключних випадках (у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини, за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню та інше).

Окрім того, положенням статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом від 02.06.2016), що діяла на момент предявлення виконавчих документів, за якими боржником є Позивач, було встановлено, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом (ч. 1 ст. 28 Закону).

Судом встановлено, ВП № 48027637 відкрито на підставі виконавчого напису № 6278, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 26.05.2015 про звернення стягнення на житловий будинок, загальною площею 302,80 кв.м., житловою площе 167,50 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., Харківський р-н., с. Комунар, вул. Шевченко, 37 та на земельну ділянку загальною площею 0,1500 га, що розташована за адресою: Харківська обл., Харківський р-н., с. Комунар, вул. Шевченко, 37, що належить ОСОБА_3. За рахунок коштів, отриманих від реалізації обєкта нерухомості, що є предметом іпотеки, задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» у розмірі 310646,06 грн.

У рамках зазначеного виконавчого провадження вчинено наступні дії: від стягувача 15.06.2015 надійшла заява за виконавчим документом про відкриття виконавчого провадження; 06.07.2015 старший державний виконавець Аршава І.Я. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 48027637.

Згідно супровідного листа про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.07.2015 ВП №48027637 направлено сторонам виконавчого провадження, ОСОБА_3 та Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», 06.07.2015 за вих. № 5965.

Cтаршим державним виконавцем Аршава І.Я. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.07.2015 ВП № 48027637. Обєктом обтяження зазначено житловий будинок № 37, загальною площею 302,80 кв.м., житловою площею 167,50 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., Харківський р-н., с. Комунар, вул. Шевченко та земельна ділянка загальною площею 0,1500 га, що розташована за адресою: Харківська обл., Харківський р-н., с. Комунар, вул. Шевченко, 37, що належить ОСОБА_3.

Старшим державним виконавцем Аршава І.Я., 21.09.2015 складено акт опису та арешту майна боржника, житлового будинку, загальною площею 302,80 кв.м., житловою площе 167,50 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., Харківський р-н., с. Комунар, вул. Шевченко, 37.

Тобто державними виконавцями вжито заходів примусового виконання, адже звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, є заходом примусового виконання, відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII та статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV.

За наявними у матеріалах справи копіями виконавчого провадження судом встановлено, що 15.04.2016 стягувачем надано клопотання за виконавчим документом про отримання відомостей про зареєстрованих та проживаючих осіб у житловому будинку, загальною площею 302,80 кв.м., житловою площе 167,50 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., Харківський р-н., с. Комунар, вул. Шевченко, 37; 04.05.2016 році стягувачем надано клопотання за виконавчим документом про звернення до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Головний державний виконавець Мазуріна О.М. 08.06.2016 році звернулася до Комунарської сільської ради із запитом про зареєстрованих та проживаючих осіб у житловому будинку, загальною площею 302,80 кв.м., житловою площе 167,50 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., Харківський р-н., с. Комунар, вул. Шевченко, 37.

Начальником відділу ОСОБА_6 винесено постанову від 16.05.2017 про скасування постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.07.2015 ВП № 48027637.

Старшим державним виконавцем Щегульною Г.О. винесено 31.05.2017 постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження складають 160,60 грн.

Старшим державним виконавцем Щегульною Г.О. 31.05.2017 винесено постанову про стягнення виконавчого збору. Сума виконавчого збору складає 31064,60 грн.

Старшим державним виконавцем Щегульною Г.О. 31.05.2017 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Постанову про стягнення виконавчого збору від 31.05.2017 ВП № 48027637 та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 31.05.2017 ВП № 48027637 виділено в окремі виконавчі провадження.

Відділом примусового виконання, який є відповідачем по справ, 02.06.2017 р. зареєстрована заява представника боржника про поновлення прав та законних інтересів ОСОБА_3 на розпорядження своїм майном.

Стосовно ВП № 50896148 відкритого на підставі виконавчого листа Харківського районного суду Харківської області від 02.03.2016 у справі № 635/5880/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» 316847,64 грн.

За матеріалами справи судом встановлено, що до відділу 15.04.2016 надійшла заява від представника стягувача за виконавчим документом про відкриття виконавчого провадження. Розгляд заяви доручено заступнику начальника відділу ОСОБА_7

Заступник начальника відділу ОСОБА_7 винесла постанову від 25.04.2016 про відкриття виконавчого провадження ВП № 50896148.

Згідно супровідного листа про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.04.2016 ВП №50896148 направлено сторонам виконавчого провадження, ОСОБА_3 та Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», 27.04.2016 за вих. №№ 5518, 5519.

Стягувачем 07.07.2016 надано заяву за виконавчим документом про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із фактичним виконанням зобов'язанням за виконавчим документом.

Судовим розглядом встановлено, що старшим державним виконавцем Щегульною Г.О. винесено постанову від 31.05.2017 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження складають 160,60 грн.

Також, старшим державним виконавцем Щегульною Г.О. винесено постанову від 31.05.2017 про стягнення виконавчого збору. Сума виконавчого збору складає 31684,70 грн. та постанову від 31.05.2017 про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Тобто, єдиною підставою для звільнення боржника від обов'язку сплатити виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, є документальне підтвердження щодо виконання боржником судового рішення у наданий для добровільного виконання строк.

Постанову про стягнення виконавчого збору від 31.05.2017 ВП № 50896148 та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 31.05.2017 ВП №50896148 виділено в окремі виконавчі провадження

По суті спірних правовідносин суд зазначає.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.

Судом встановлено, що посадовими особами відповідача - Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, закриті виконавчі провадження № 50896148 та № 48027637 закриті на підставі п.9 частини 1 статті 39 та ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження».

На виконання вимог ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем за ВП № 50896148 та № 48027637 винесено постанови про стягнення виконавчого збору від 31.05.2017 року.

У разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони обєднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про обєднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

Так, на виконання зазначеної норми, посадовими особами виконавчого органу вчинено дії щодо відкриття зведеного виконавчого провадження № 54051199.

У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова.

Постановою від 31.05.2017 року за ВП №5405198 (за ВП №48027637) об'єднано виконавчі провадження №54050120, № 54050289, №54050401 (за ВП 50896148) у зведене виконавче провадження.

Статтею 56 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обовязковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обовязково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, обєм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Таким чином, на підставі зазначеної норми, державним виконавцем Щегульною Г.О постановою від 31.05.2017 року накладено арешт на нерухоме та рухоме майно боржника (позивача).

Суд зазначає, що у посадових осіб відповідача - Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, наявні правові підстави для стягнення виконавчого збору та накладення арешту на майно боржника, відповідно приписів Закону України «Про виконавче провадження».

Отже твердження позивача є такими, що не відповідають дійсності, доказів протилежного до суду не надано та у судовому засіданні не доведено.

Стосовно позовних вимог щодо визнання дій протиправними, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з приписами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків.

Під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам (пункт 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 6 березня 2008 року № 2).

Відповідно до Рекомендацій Комітету ОСОБА_8 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_8 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Таким чином, дії вчинені Міськрайонним відділом державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, у виконавчих провадженнях провадженні №54050120, № 54050289, №54050401 (за ВП 50896148) та зведеному виконавчому провадженні № 54051199 передбачені Законом України "Про виконавче провадження", ці дії є дискреційними повноваженнями такого органу державної влади, тобто відносяться до його виключної компетенції, а тому адміністративний суд не може перебирати на себе його функцій. Отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

За приписами ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Суд зазначає, що Міськрайонним відділом державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області дії щодо відкриття виконавчого провадження та зі стягнення з боржника (позивача) виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій вчинені на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені приписами норм чинного законодавства, а тому є правомірними.

Таким чином твердження позивача, викладені у позовній заяві, та пояснення, які надані його представником у ході судового розгляду, не знайшли свого правового обґрунтування та підтвердження протиправності дій відповідача, вчинених без урахування приписів ст. 2 КАС України. Доказів, що свідчать про протилежне, до суду не надано.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, у зв'язку із чим у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 69-72, 86, 94, 128, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання дій незаконними та скасування постанов - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 14 серпня 2017 року.

Суддя Шляхова О.М.