Справа № 751/2134/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 751/2134/17 Головуючий у 1-й інстанції: Цибенко І.В. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А
09 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
Головуючого-судді: Мельничука В.П.
суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Чернігівський обласний військовий комісаріат про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, третя особа: Чернігівський обласний військовий комісаріат про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в нього виникло право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок виконання обов`язків військової служби. Згідно зі ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» він має право на отримання одноразової грошової допомоги в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Він звернувся до відповідачів та надав всі документи, проте відповідач відмовився від реалізації його права на соціальний захист. Просить суд визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової длпомоги; зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити на його користь одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму.
Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 травня 2017 року задоволено вказаний адміністративний позов частково. Визнано неправомірним та скасовано рішення Міністерства оборони України від 31.03.2017 року № 31 в частині відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії у розмірі 150 кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві». В решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.
Розглянувши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.
Судом першої інстанції було встановлено, що постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.12.2016 року у справі 751/9348/16-а позов ОСОБА_1 було задоволено, визнано неправомірними дії Міністерства оборони України та зобов`язано відповідача вчинити певні дії.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2017 року постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.12.2016 року залишено без змін.
Вказаними рішеннями, відносно позивача були встановлені обставини того, що ОСОБА_1 проходив військову службу в лавах Збройних Сил колишнього Радянського Союзу з 31 березня 1983 року по 05 серпня 1985 року, в тому числі в період з 09 серпня 1983 року по 05 серпня 1985 року приймав участь в бойових діях в демократичній республіці Афганістан в складі в/ч пп НОМЕР_1 .
04 березня 2003 року ОСОБА_1 отримав посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 .
Згідно висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 1945/ж від 01.11.2013 року описані рубці є наслідком загоєння ран, що могли утворитися внаслідок осколочних поранень, які могли бути спричинені під час проходження строкової служби під час виконання бойових дій в 1984 році (а.с. 15).
Відповідно до витягу з протоколу № 2661 від 01 листопада 2013 року Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв ОСОБА_1 : «мінно-вибухове множинне осколкове поранення спини, правої ягодиці, травма спини, травма ока, ЗЧМТ, контузія підтверджено актом судово медичного обстеження № 1945/ж від 01.11.2013 р. Київського міського бюро СМЕ, медичними висновками лікувальних закладів і військово-обліковими документами, - поранення, ЗЧМТ, контузія, травма позвоночника, травма таза, захворювання як і їх окремі наслідки, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії» (а.с.16).
Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВА № 004070 від 01 липня 2016 року ОСОБА_1 вперше встановлена III група інвалідності. Причина інвалідності: поранення, ЗЧМТ, контузія, травма позвоночника, травма таза, захворювання як і їх окремі наслідки, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Відповідно до Довідок до актів огляду МСЕК серії АВА № 012489 від 01.07.2015 року та серії АВА № 025960 від 10.06.2016 року ОСОБА_1 повторно встановлена III група інвалідності. Причина інвалідності: поранення, ЗЧМТ, контузія, травма позвоночника, травма таза, захворювання як і їх окремі наслідки, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 17).
30 червня 2016 року ОСОБА_1 отримав посвідчення інваліда ІІІ групи серії НОМЕР_3 .
Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Вищезазначеною постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.12.2016 року, було визнано неправомірними дії Міністерства оборони України щодо повернення на доопрацювання заяви з доданими документами про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, скасовано Протокол засідання комісії про повернення документів ОСОБА_1 та зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги з доданими до неї документами.
На виконання постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.12.2016 року Міністерство оборони України розглянуло питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги.
Судом першої інстанції зі змісту вказаного протоколу встановлено, що комісія прийшла до висновку про відмову у призначенні одноразової допомоги ОСОБА_1 , оскільки заявником не подано документів про обставини поранення ( а.с. 23).
Згідно із статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання (ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців»).
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 16 цього Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до ч. 1 ст. 16-2 Закону у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІІ групи одноразова грошова допомога виплачується у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Підпунктом 1 пункту 6 Порядку визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необгрунтованість доводів Міністерства оборони України про те, що позивачем не надано документ, що свідчить про обставини поранення, з наступних підстав.
Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВА № 004070 від 01 липня 2016 року ОСОБА_1 вперше призначено інвалідність ІІІ групи, дата огляду 01 липня 2016 року, причина інвалідності: поранення, ЗЧМТ, контузія, травма позвоночника, травма таза, захворювання як і їх окремі наслідки, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 17).
Відповідно до п. 21.7 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402 постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).
При медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи) (п.21.8 Положення № 402).
Таким чином, при наданні висновку про причинний зв`язок поранення позивача, Центральною військово-лікарською комісією встановлювались обставини отримання поранення та зроблено висновок, що захворювання так пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Крім того, висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 01.11.2013 року № 1945/ж містить інформацію, що при судово-медичному обстеженні у позивача було виявлено рубці, які є наслідком загоєння ран, що могли утворитися внаслідок осколочних поранень, які могли бути спричинені під час проходження строкової служби під час виконання бойових дій в 1984 році.
Судом першої інстанції було встановлено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги як інваліду III групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, а тому колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині визнання неправомірним та скасування рішення Міністерства оборони України від 31.10.2017 року № 31, зобов`язання Міністерство оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби підлягають задоволенню.
Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування контролю за виконанням судового рішення в порядку ст. 267 КАС України, оскільки вказана дія є правом, а не обов`язком суду.
Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що даний адміністративний позов є таким, що підлягає задоволенню частково.
Доводи віджповідача, викладені в апеляційній скарзі є необгрунтованими, а тому вона є такою, що не підлягає задоволенню.
За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим ухвалене судом на підставі повного та всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 травня 2017 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 09.08.2017 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.

< Справа слухалась у (обов`язкове для заповнення) >