Справа № 803/1016/17
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2017-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

в частині позовних вимог

11 серпня 2017 року Справа № 803/1016/17

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Лозовський О.А., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Луцького міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану, скасування висновку та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Луцького міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану №4 від 27.12.2016 про смерть його батька ОСОБА_2, скасування висновку від 18.02.2017 про відмову у винесенні змін до актового запису цивільного стану та зобов'язання внести зміни до поновленого актового запису цивільного стану № 4 від 27.12.1016 про смерть його батька ОСОБА_2, вказавши рік його народження «1949» замість «1950» та по батькові померлого «ОСОБА_3» виправити на «ОСОБА_2».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Адміністративний позов в частині позовних вимог про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану №4 від 27.12.2016 про смерть ОСОБА_2 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, в зв'язку з чим у відкритті провадження в адміністративній справі в цій частині слід відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 109 КАС України.

Частинами першою та другою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ; до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, основу правил визначення юрисдикції адміністративного суду складає категорія «публічно-правового спору», пов'язана із виконанням владних управлінських функції суб'єкта владних повноважень.

Як слідує з матеріалів позовної заяви, позивач просить встановити юридичний факт.

Однак, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, а не встановлення юридичних фактів.

При визначенні підсудності позовної вимоги про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану №4 від 27.12.2016 про смерть ОСОБА_2 суддя виходить з характеру спірних правовідносин.

Зокрема, положеннями статті 256 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачені випадки, коли суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Так, частиною першою визначені факти, які підлягають розгляду судом та встановленню. Частиною другою передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Даною статтею наведений невичерпний перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку.

Так, згідно статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Глава 6 ЦПК України, а також постанова Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 5 (із наступними змінами і доповненнями) «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії.

Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право (пункт 1 Постанови).

Тобто, дана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав лише фізичних осіб, а не будь-яких суб'єктів.

Таким чином, вимогу про встановлення факту слід розглядати в порядку окремого провадження, та, відповідно до статті 17 КАС України не належить вирішувати в порядку адміністративного судочинства.

За правилами пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини третьої статті 21 КАС України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вищевикладене, суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану №4 від 27.12.2016 про смерть ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись статтями 21, 109, 165 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Луцького міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану, скасування висновку та зобов'язання вчинити дії в частині позовних вимог про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану №4 від 27.12.2016 про смерть ОСОБА_2 -відмовити.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самими позовними вимогами, щодо яких постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.А. Лозовський