Справа № 159/2708/17
Суддя: Бойчук П. Ю.
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/2708/17
Провадження № 2-а/159/192/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2017 року м. Ковель

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Ковелі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальону УПП в м. Луцьк ДПП Арсенюка Василя Дмитровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти №3 батальону УПП в м. Луцьк ДПП Арсенюка В.Д. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач своєю постановою від 17.07.2017 року неправомірно притягнув його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 121 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення Правил дорожнього руху України.Позивач стверджує, що жодним чином не порушив ПДР України, вказуючи при цьому на ряд порушень норм матеріального та процесуального права, допущених відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із вказаної постанови, суть правопорушення полягає в тому, що він 17.07.2017 року о 18 год. 10 хв. на аавтодорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин 488 км., керуючи транспортним засобом, буксирував причіп ПР-платформа, державний, державний номерний знак НОМЕР_1 , що не пройшов обов`язків технічний контроль для транспортних засобів, які підлягають технічному контролю, чим порушив п.п. 31.3 б ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Дії відповідача щодо винесення зазначеної вище постанови про притягнення його до відповідальності вважає неправомірними, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, оскільки вона постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Вважає, що постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності постановлено на основі неналежного доказу вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, оскільки під час розгляду справи про притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, у нього був наявний Міжнародний сертифікат ЄКМТ Сертифікат придатності до експлуатації вантажних автомобілів та причепів № НОМЕР_2 для транспортного засобу державний номерний знак НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 в своєму адміністративному позові просить скасувати вказану постанову в справі про адміністративне правопорушення.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позов підтримують в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. У запереченні на адміністративний позов вказав, що позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає та просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, зважаючи на викладене вище, прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження, та, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так постановою по справі про адміністративне правопорушення від 17. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Як вбачається з цієї постанови, суть правопорушення полягає в тому, що позивач 17.07.2017 року о 18 год. 10 хв. на аавтодорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин 488 км., керуючи транспортним засобом, буксирував причіп ПР-платформа, державний номерний знак НОМЕР_1 , що не пройшов обов`язків технічний контроль для транспортних засобів, які підлягають технічному контролю, чим порушив п.п. 31.3 б ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до підпункту «б» пункту 31.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обовязковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до статті 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані у підрозділах Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації щороку.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Технічний опис та зразок протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу затверджує Кабінет Міністрів України.

На виконання вимог цієї статті Кабінет Міністрів України постановою від 30 січня 2012 року № 137 затвердив Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі Порядок).

Відповідно до пункту 18 Порядку у разі отримання позитивного результату під час проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу складається протокол, який видається замовникові, а у разі негативного результату видається акт невідповідності технічного стану транспортного засобу за формою згідно з додатком 4.

Згідно із приписами пункту 19 Порядку якщо протокол обов`язкового технічного контролю застосовується як альтернатива Міжнародному сертифікату технічного огляду (на вимогу замовника), його видають акредитовані згідно із Законом України «Про акредитацію органів з оцінки відповідності» виконавці відповідно до Угоди про прийняття єдиних умов періодичних технічних оглядів колісних транспортних засобів і про взаємне визнання таких оглядів із зазначенням у протоколі слів такого змісту: «Міжнародний технічний огляд проведено».

Аналізуючи вказані норми законодавства, слід дійти висновку, що у всіх випадках національний протокол контролю технічного стану транспортного засобу є обов`язковим, а Міжнародний сертифікат технічного огляду оформлюється при виконанні міжнародних перевезень за необхідністю.

Проведення техогляду задля отримання Міжнародного сертифікату технічного огляду є необхідним при виконанні міжнародних автоперевезень до країн, що є учасницями Віденської Угоди щодо прийняття єдиних умов періодичних технічних оглядів колісних транспортних засобів і про взаємне визнання таких оглядів від 13 листопада 1997 року.

Проте, з прийняттям Порядку процедури проходження усіх видів контролю технічного стану транспортних засобів були оптимізовані, національні протоколи контролю технічного стану транспортного засобу визнаються у якості Міжнародних сертифікатів технічного огляду і визначена можливість об`єднати вищезазначені види контролю технічного стану.

Таким чином, якщо перевізник має національний протокол з відміткою про проведення міжнародного технічного огляду, додатково Міжнародний сертифікат технічного огляду оформляти не потрібно.

Разом з тим, Міжнародний сертифікат технічного огляду не замінює національний протокол, який у всіх випадках є обов`язковим і лише він у межах України підтверджує проходження обов`язкового технічного огляду транспортного засобу.

Оскільки у позивача на час проведення перевірки такий протокол був відсутній, висновок відповідача про керування транспортним засобом, що своєчасно не пройшов технічного огляду є правомірним.

Відповідальність за вказане правопорушення передбачена частиною третьою статті 121 КУпАП, відповідно до якої керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 121 КУпАП, а тому позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.
Згідно вимог ч. 2 ст. 171-2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Однак, згідно рішення Конституційного суду України № 3-рп/2015 від 08 квітня 2015 року в справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини другої статті 171-2 КАС України.

З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що дана постанова підлягає оскарженню в загальному порядку, передбаченому нормами КАС України.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 17, 71, 86, 94 159, 160, 163, 167, 171-2, 186 КАС України, ст. ст. 268, 280 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальону УПП в м. Луцьк ДПП Арсенюка Василя Дмитровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з одночасною подачею її копії до апеляційної інстанції.
Головуючий:П. Ю. Бойчук