Справа № 804/2592/16
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" серпня 2017 р. м. Київ К/800/29219/16

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Веденяпіна О.А., Нечитайла О.М.,

секретар судового засідання Корецький І.О.,

за участю представника позивача Колосовського Ю.О.,

представника відповідача Шмігеля Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпроазот» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дніпроазот» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Дніпроазот» (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом про скасування податкового повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України від 26.04.2016 року №, яким позивачеві нараховано суму грошового зобов'язання за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та за невиконання зобов'язань, та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства на загальну суму 153 976,95 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що відповідачем було доведено факт несвоєчасного зарахування виручки в іноземній валюті на валютний рахунок позивача, а тому при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення контролюючий орган діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Крім того суд апеляційної інстанції зазначив, що датою зарахування валютної виручки вважається зарахування її на відповідний валютний рахунок позивача, а не на розподільчий рахунок, у зв'язку виконанням обов'язкової вимоги щодо продажу отриманої валюти.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог Товариства.

Касаційний розгляд справи проведено у відкритому судовому засіданні, відповідно до ст. 221 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що контролюючим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 09.06.2015 року по 29.03.2016 року, за результатами якої складено акт від 12.04.2016 року №64/28-01-47-05761620.

У ході вказаної перевірки працівниками контролюючого органу було встановлено порушення позивачем вимог ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», що полягало у несвоєчасному надходженні валютної виручки за зовнішньоекономічними операціями по наступних контрактах:

1. від 09.06.2015 року №147756

- 18.12.2015 (1 день) валютні цінності у розмірі 101 620,00 дол.США або 2 357 596,99 грн.,

- 21.01.2016 (1 день) валютні цінності у розмірі 72 025,51 дол.США або 1 776 224,20 грн.,

- з 21.01.2016 по 22.01.2016 (2 дня) валютні цінності у розмірі 87 445,85 дол.США або 2 151 167,91 грн.,

-22.01.2016 (1 день) валютні цінності у розмірі 128 630,68 дол.США або 3 164 314,73 грн.;

2. від 09.06.2015 року №147761

- 22.01.2016 (1 день) валютні цінності у розмірі 348 949,65 дол.США або 8 605 462,32 грн.;

3. від 09.06.2015 року №147757

- з 10.11.2015 по 13.11.2015 (4 дня) валютні цінності у розмірі 212 734,32 дол. США або 4 896 126,54 грн.,

- 16.11.2015 (1 день) валютні цінності у розмірі 195 602,70 дол.США або 4 510 556,20 грн.,

- 21.01.2016 (1 день) валютні цінності у розмірі 42 084,35 дол.США або 1 037 844 грн.,

- з 21.01.2016 по 22.01.2016 (2 дня) валютні цінності у розмірі 126 253,05 дол.США або 3 113 531,9 грн.

На підставі акта перевірки контролюючий орган прийняв оскаржуване податкове повідомлення - рішення.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Згідно із п. 1 Постанови Правління Національного Банку України від 3 червня 2015 року №354 (діяла з 04.06.2015 року по 03.09.2015 року), Постанови Правління Національного Банку України від 3 вересня 2015 року №581 (діяла з 04.09.2015 року по 04.12.2015 року), Постанови Правління Національного Банку України від 4 грудня 2015 року №581 (діяла з 05.12.2015 року по 04.03.2016 року) розрахунки за операціями з експорту та імпорту були обмежені строком 90 календарних днів.

Відповідно до п.1 ст. 4 ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» порушення резидентами строків повернення валютної виручки або строків поставки товару, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи між позивачем та компанією «CLARESHOLMMARKETINGLTD» (Британські Віргінські острови) укладено контракти на поставку товару від 09.06.2015 року № 147757, № 147756, № 147761, №147755 та від 04.12.2014 року №146737.

На виконання умов контракту від 09.06.2015 року №147761 позивачем, відповідно до митної декларації від 23.10.2015 року №110010000/2015/7631, на користь нерезидента «CLARESHOLMMARKETINGLTD» відвантажено (експортовано) продукцію (мінеральні добрива азотні: сечовина (карбамід) - гатунок вищій, марка Б) на суму 465 266,20 дол.США або 10 366 403,12 грн. Граничний термін надходження валютної виручки 21.01.2016 року. Погашення заборгованості у сумі 465 266,20 дол.США або 10 366 403,12 грн., згідно меморіального ордеру від 21.01.2016 року №2101SV0022, зараховано на розподільчий (спеціальний) рахунок №0040, з яких 116 316,55 дол.США або 2 868 487,44 грн. (25%) в той самий день (21.01.2016) зараховано на поточний рахунок підприємства №0004 (USD), а 348 949,65 дол.США або 8 605 462,32 грн. (75%) в той же день (21.01.2016) списано для обов'язкового продажу на рахунок підприємства №0113. Грошові кошти у розмірі 8 584 161,39 грн. або 348 949,65 дол.США (75%) зараховано на поточний рахунок Товариства №0001 (UAN) 22.01.2016 року відповідно до меморіального ордеру від 22.01.2016 року №G0122DQD5S.

Таким чином, контролюючий орган дійшов висновку про зарахування валютної виручки розмірі 348 949,65 дол.США або 8 605 462,32 грн. на рахунок ПАТ «ДніпроАЗОТ» відкритий в уповноваженому банку здійснено з порушенням граничного строку в 1 день (22.01.2016).

На виконання умов контракту від 09.06.2015 року №147756 Товариством відправлено на експорт продукції на загальну суму 1 065 376,70 дол.США або 24 359 631,60 грн.

Відповідно до митної декларації від 18.09.2015 року №110010000/2015/6519 на користь нерезидента «CLARESHOLMMARKETINGLTD» відвантажено (експортовано) продукцію (мінеральні добрива азотні: сечовина (карбамід) - гатунок вищій, марка Б) на суму 135 494,08 дол.США або 2 926 413,74 грн. Граничний термін надходження валютної виручки 17.12.2015 року. Кошти у сумі 135 494,08 дол.США або 2 926 413,74 грн., згідно меморіального ордеру від 17.12.2015 року №1612SV0026, зараховано на розподільчий (спеціальний) рахунок №0040, з яких 33 873,52 дол. США або 796 680,67 грн. (25%) в той самий день (17.12.2015) зараховано на поточний рахунок підприємства №0004 (USD), а 101 620,56 дол.США або 2 390 042,00 грн. (75%) в той же день (17.12.2015) списано для обов'язкового продажу на рахунок підприємства №0113. Грошові кошти у розмірі 2 357 596,99грн. або 101 620,56 дол.США (75%) зараховано на поточний рахунок підприємства №0001 (UAN) 18.12.2015 року відповідно до меморіального ордеру від 22.01.2016 року №F1218DQ24O.

Таким чином, контролюючий орган дійшов висновку про зарахування валютної виручки на рахунок ПАТ «ДніпроАЗОТ» відкритий в уповноваженому банку у розмірі 101 620,56 дол.США або 2 357 596,99 грн. здійснено з порушенням граничного строку в 1 день (18.12.2015).

Відповідно до митної декларації від 22.10.2015 року №110010000/2015/007610 на користь нерезидента «CLARESHOLMMARKETINGLTD» відвантажено (експортовано) продукцію (мінеральні добрива азотні: сечовина (карбамід) - гатунок вищій, марка Б) на суму 159 471,36 дол.США або 3 605 532,31 грн. Граничний термін надходження валютної виручки 20.01.2016 року, а відповідно до митної декларації від 23.10.2015 року №110010000/2015/7646 на користь вказаного нерезидента відвантажено (експортовано) аналогічну продукцію на суму 128 630,68 дол.США або 2 865 966,80 грн. Граничний термін надходження валютної виручки 21.01.2016 року.

Погашення заборгованості у розмірі 288 102,04 дол.США або 7 104 896,80 грн., згідно меморіального ордеру від 21.01.2016 року №2101SV0020, зараховано на розподільчий (спеціальний) рахунок №0040, з яких 72 025,51 дол.США або 1 776 224,20 грн. (25%) в той самий день (21.01.2016) зараховано на поточний рахунок підприємства №0004 (USD), а 216 076,53 дол.США або 5 328 672,60 грн. (75%) в той же день (21.01.2016) списано для обов'язкового продажу на рахунок №0113. Грошові кошти у розмірі 5 315 482,64 грн. або 216 076,53 дол.США (75%) зараховано на поточний рахунок підприємства №0001 (UAN) 22.01.2016 року відповідно до меморіального ордеру від 22.01.2016 року №G0122DQD5U.

Отже, контролюючий орган вказав, що зарахування валютної виручки на рахунок ПАТ «ДніпроАЗОТ» відкритий в уповноваженому банку здійснено з порушенням граничних строків, а саме в 1 день (21.01.2016) у розмірі 72 025,51 дол.США або 1 776 224,20 грн., в 2 дні (з 21.01.2016 по 22.01.2016) у розмірі 87 445,85 дол.США або 2 151 167,91 грн. та в 1 день (22.01.2016) у розмірі 128 630,68 дол.США або 3 164 314,73 грн.

На виконання умов контракту від 09.06.2015 року №147757 позивачем відправлено на експорт продукції на загальну суму 5 094 908,93 дол.США або 113 783 195,43 грн.

Відповідно до митної декларації від 11.08.2015 року №110010000/2015/5557 на користь нерезидента «CLARESHOLMMARKETINGLTD» (Британські Віргінські острови) відвантажено (експортовано) продукцію (мінеральні добрива азотні: сечовина (карбамід) - гатунок вищій, марка Б) на суму 212 734,32 дол.США або 4 523 359,42 грн. Граничний термін надходження валютної виручки 09.11.2015 року.

Суди в рішеннях вказали, що погашення заборгованості у розмірі 212 734,32 дол.США або 4 523 359,42 грн. відбулось згідно меморіального ордеру від 12.11.2015 року №1211КR0026, кошти зараховано 13.11.2015 року на поточний рахунок ПАТ «ДніпроАЗОТ» в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а отже зарахування валютної виручки на рахунок позивача здійснено з порушенням граничного строку в 4 дні, грошові кошти після обов'язкового продажу у розмірі 14 326 679,64 грн. або 625 148,84 дол.США (75%) зараховано на поточний рахунок підприємства №0001 (UAN) 13.11.2015 року відповідно до меморіального ордеру від 13.11.2015 року №G0122DQD5Q.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, погашення заборгованості у розмірі 212 734,32 дол.США або 4 896 126,54 грн. відбулось 03.11.2015 року згідно меморіального ордеру від 03.11.2015 року №0311JV0009 та платіжного доручення від 03.11.2015 року №153 (т. 1 а.с. 116-117).

Таким чином твердження контролюючого органу про допущене позивачем порушення строків зарахування виручки у розмірі 212 734,32 дол.США за контрактом від 09.06.2015 року №147757 на 4 дні є безпідставним та не підтверджується матеріалами справи, відповідно застосування пені в цій частині є протиправним.

Відповідно до митної декларації від 17.08.2015 року №110010000/2015/5722 на користь нерезидента «CLARESHOLMMARKETINGLTD» відвантажено (експортовано) продукцію (мінеральні добрива азотні: сечовина (карбамід) - гатунок вищій, марка Б) на суму 260 803,60 дол.США або 5 674 477,36 грн. Граничний термін надходження валютної виручки 15.11.2015 року

Як вбачається з акту перевірки та судових рішень попередніх інстанцій погашення заборгованості у розмірі 260 803,60 дол.США або 5 674 477,36 грн. відбулось згідно меморіального ордеру від 13.11.2015 року №1211КR0028, а кошти зараховано на розподільчий (спеціальний) рахунок №0040, з яких 65 200,90 дол.США або 1 494 224,00 грн. (25%) в той самий день (13.11.2015) зараховано на поточний рахунок Товариства №0004 (USD), а 195 602,70 дол.США або 4 482 697,10 грн. (75%) в той же день (13.11.2015) списано для обов'язкового продажу на рахунок 0113. Грошові кошти після обов'язкового продажу у розмірі 4 510 556,20 грн. або 195 602,70 дол.США (75%) зараховано на поточний рахунок підприємства №0001 (UAN) 16.11.2015 року відповідно до меморіального ордеру від 16.11.2015 року G0122DQD5Q.

Таким чином зарахування виручки у еквівалентному розмірі 195 602,7 дол.США за контрактом від 09.06.2015 року №147757 на валютні рахунки ПАТ «ДніпроАЗОТ» здійснено 16.11.2015 року, тобто на 91 день з дати митного оформлення експортної операції (17.08.2015). Датою погашення заборгованості визначено дату зарахування виручки саме на поточний рахунок підприємства №0001 (UAN), яке відбулось 16.11.2015 року.

Відповідно до митної декларації від 22.10.2015 року №110010000/2015/007600 на користь нерезидента «CLARESHOLMMARKETINGLTD» відвантажено (експортовано) продукцію (мінеральні добрива азотні: сечовина (карбамід) - гатунок вищій, марка Б) на суму 168 337,40 дол.США або 4 151 375,86 грн. Граничний термін надходження валютної виручки 20.01.2016 року. Погашення заборгованості у розмірі 168 337,40 дол.США або 4 151 375,86 грн. відбулось згідно меморіального ордеру від 21.01.2016 року №2101SV0021, а кошти зараховано на розподільчий (спеціальний) рахунок №0040, з яких 42 084,35 дол.США або 1 037 844,00 грн. (25%) в той самий день (21.01.2016) зараховано на поточний рахунок підприємства №0004 (USD), а 126 253,05 дол.США або 3 113 531,90 грн. (75%) в той же день (21.01.2016) списано для обов'язкового продажу на рахунок №0113. Грошові кошти у розмірі 3 095 943,84 грн. або 126 253,05 дол.США (75%) зараховано на поточний рахунок підприємства №0001 (UAN) 22.01.2016 року відповідно до меморіального ордеру від 22.01.2016 року №G0122DQD5К.

Отже, контролюючий орган дійшов висновку, що зарахування виручки у розмірі 42 084,35 дол.США на валютні рахунки здійснено 21.01.2016 року, тобто на 91 день з дати митного оформлення експортної операції (22.10.2015), а виручки у розмірі 126 253,05 дол.США здійснено 22.01.2016 року, тобто на 92 день з дати митного оформлення експортної операції (22.10.2015).

З аналізу вищезазначеного вбачається, що фактично контролюючим органом, з яким погодились суди попередніх інстанцій, датою погашення заборгованості по вказаним епізодам визначено дату зарахування виручки саме на поточні рахунки Товариства №0004 (USD) чи №0001 (UAN) без врахування часу протягом якого кошти перебували на розподільчому рахунку для обов'язкового продажу іноземної валюти.

Проте з таким висновком контролюючого органу та судів попередніх інстанцій колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з огляду на наступне.

Згідно із п. 2 Постанови Правління Національного Банку України від 3 червня 2015 року №354 (діяла з 04.06.2015 року по 03.09.2015 року), Постанови Правління Національного Банку України від 3 вересня 2015 року №581 (діяла з 04.09.2015 року по 04.12.2015 року), Постанови Правління Національного Банку України від 4 грудня 2015 року №581 (діяла з 05.12.2015 року по 04.03.2016 року) надходження в іноземній валюті, зазначені в абзаці першому цього пункту, підлягають обов'язковому продажу на міжбанківському валютному ринку України, у тому числі безпосередньо Національному банку України, у розмірі 75 відсотків. Решта надходжень в іноземній валюті залишається в розпорядженні резидентів та нерезидентів і використовується ними відповідно до правил валютного регулювання.

Вимога щодо обов'язкового продажу поширюється на надходження в іноземній валюті 1-ї групи Класифікатора іноземних валют та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 4 лютого 1998 року № 34 (у редакції постанови Правління Національного банку України від 2 жовтня 2002 року №378, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2002 року за № 841/7129), і в російських рублях.

Уповноважений банк зобов'язаний попередньо зараховувати надходження в іноземній валюті, на які згідно з абзацом першим цього пункту поширюється вимога щодо обов'язкового продажу, на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2603 «Розподільчі рахунки суб'єктів господарювання» (далі - розподільчий рахунок).

Уповноважений банк зобов'язаний здійснити обов'язковий продаж надходжень в іноземній валюті відповідно до вимог цього пункту: без доручення клієнта; виключно наступного робочого дня після дня зарахування таких надходжень на розподільчий рахунок.

За змістом п. 1.3 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року №492 (далі - Інструкція), клієнти мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору, крім випадків, якщо банк не має змоги прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами.

Юридичні особи-резиденти, відокремлені підрозділи юридичних осіб-резидентів, нерезиденти-інвестори, іноземні представництва мають право відкривати рахунки для забезпечення своєї господарської діяльності.

Відповідно до п. 5.2 Інструкції поточний рахунок в іноземній валюті відкривається суб'єкту господарювання для зберігання грошей і проведення розрахунків у межах законодавства України в безготівковій та готівковій іноземній валюті, для здійснення поточних операцій, визначених законодавством України, для здійснення інвестицій за кордон, розрахунків за купівлю-продаж облігацій зовнішньої державної позики України, для зарахування, використання і погашення кредитів (позик, фінансової допомоги) в іноземній валюті, для надходження іноземних інвестицій в Україну відповідно до законодавства України, а також для проведення операцій, передбачених генеральною ліцензією Національного банку на здійснення валютних операцій.

Згідно з п. 5.3 Інструкції на поточні рахунки в іноземній валюті юридичних осіб-резидентів кошти, перераховані з-за кордону нерезидентами за зовнішньоекономічними контрактами (договорами, угодами), зараховуються через розподільні рахунки.

Отже, юридичні особи мають право відкривати в банках як поточні рахунки у національній валюті, так і рахунки для здійснення зовнішньоекономічної діяльності та зарахування на них коштів в іноземній валюті.

Крім того, згідно вимог пункту 1 розділу II наказу Міністерства фінансів України від 18.08.2015 №721 Національний банк України, банки та інші фінансові установи у день відкриття/закриття рахунка платника податків подають відомості про це в електронному вигляді з використанням надійних засобів електронного цифрового підпису з посиленими сертифікатами відкритих ключів засобами електронної пошти мережі Інтернет на адресу Інформаційного порталу Державної фіскальної служби України.

Згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкцією про його застосування, що затверджені постановою Правління НБУ від 17.06.2004 року №280 розподільчий рахунок є балансовим банківським рахунком IV порядку рахунків класу 2 «Розподільні рахунки суб'єктів господарювання» (2603). Цей рахунок відкривається персонально кожному клієнтові та застосовується для обліку коштів, що підлягають розподілу або додатковому контролю, у тому числі в іноземній валюті, призначеній для обов'язкового продажу.

Розподільчий рахунок є транзитним та використовується банком для обліку платежів на якийсь час до перерахування їх за призначенням згідно з нормативно-правовими актами або договорами (п. 4 вказаної вище Інструкції № 280).

Режим роботи такого рахунка для клієнта банку обмежений: про зарахування іноземної валюти та її списання з такого рахунка клієнт дізнається з відповідних виписок банку, при цьому самостійно розпоряджатися грошима не може. Проте іноземна валюта, зарахована на розподільчий рахунок, безперечно, належить клієнтові, на користь якого вона зарахована.

Таким чином з аналізу наведеного вбачається, що розподільчі рахунки відкриваються банківською установою самостійно персонально кожному клієнтові та є транзитними, а отже і відповідні повідомлення від уповноваженого банку про відкриття/закриття таких рахунків до ДФС України не надсилаються.

Отже висновки судів попередніх інстанцій, що оскільки відповідні повідомлення від уповноваженого банку про відкриття/закриття рахунку №0040 (розподільчий рахунок, на який банківською установою зараховувались кошти позивача в іноземній валюті з метою їх обов'язкового продажу) до контролюючого органу не надходили то позивач не є власником рахунку №0040, а відповідно і коштів на ньому, є необґрунтованими.

Датою зарахування валютної виручки вважається дата її надходження на відповідний валютний рахунок. Подальший рух коштів з валютного на поточний рахунок юридичної особи, у тому числі із застосуванням розподільчого рахунку, свідчить про використання коштів вже на території України та не може вважатись первинним надходженням виручки за зовнішньоекономічним контрактом.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що датою надходження сум валютної виручки за контрактами від 09.06.2015 року №147757, №147761, №147756 є дата її зарахування на розподільчий рахунок позивача, а не зарахування на поточні рахунки Товариства №0004 (USD) чи №0001 (UAN), як вважає контролюючий орган.

Проте як вбачається з акту перевірки, встановлених судами обставин справи та не заперечується позивачем к касаційній скарзі Товариством все ж було допущено порушення строків своєчасного зарахування виручки в іноземній валюті.

Так судами встановлено, що за митною декларацією від 22.10.2015 року №110010000/2015/007610 (контракт від 09.06.2015 року №147756) граничний термін надходження валютної виручки 20.01.2016 року, проте фактично кошти в сумі 159 471,36 дол.США або 3 605 532,31 грн., згідно меморіального ордеру від 21.01.2016 року №2101SV0020, зараховано на розподільчий (спеціальний) рахунок 20.01.2016 року, таким чином порушено граничний термін зарахування валютної виручки в сумі 159 471,36 дол.США на рахунок Товариства на 1 день, а не на 2 дні, як стверджує контролюючий орган, в сумі 87 445,85 дол.США або 2 144 323,96 грн. (75%) та на 1 день в сумі 72 025,51 дол.США або 1 776 224,20 грн. (25%).

Аналогічна ситуація відбулась і по митній декларації від 22.10.2015 року №110010000/2015/7600 (контракт від 09.06.2015 року №147757), так граничний термін надходження валютної виручки 20.01.2016 року, проте фактично кошти в сумі 168 337,40 дол.США або 4 151 375,86 грн., згідно меморіального ордеру від 21.01.2016 року №2101SV0021, зараховано на розподільчий (спеціальний) рахунок 21.01.2016 року, а отже позивачем допущено порушення граничного терміну зарахування всієї суми валютної виручки на рахунок Товариства на 1 день, а не, як стверджує контролюючий орган, на 2 дні в сумі 126 253,05 дол.США або 3 113 531,90 грн. (75%) та на 1 день в сумі 42 084,35 дол.США або 1 037 844,00 грн. (25%).

Таким чином, вказане не було враховано судами попередніх інстанцій, проте є визначальним для правильного вирішення цього спору, а тому для повного, об'єктивного та всебічного з'ясування обставин справи суду необхідно надати належну правову оцінку наведеному вище, а також доказам, які міститься в матеріалах, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Отже з метою правильного вирішення даної справи суду необхідно виокремити правовідносини в яких позивачем допущено порушення законодавчих норм щодо своєчасності зарахування іноземної валюти на рахунки в уповноважених банках та надати їм належну правову оцінку з урахуванням вищезазначеного.

Принцип всебічного, повного та об'єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

Згідно ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі вказаним вимогам не відповідають.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 223 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд або для продовження розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати все вище викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, докази, якими вони підтверджуються та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпроазот» задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року у справі № 804/2592/16 - скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, може бути переглянута в порядку передбаченому ст.ст. 235 - 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: І.Я. Олендер

О.А. Веденяпін

О.М.Нечитайло

Ухвала в повному обсязі складена 10.08.2017 року.