Справа № 286/648/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кулініч Я.В.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"08" серпня 2017 р. Справа № 286/648/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представника Відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "19" травня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Інспектор роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Житомирі Департаменту патрульної поліції капітан поліції Струтинський Дмитро Ігорович про скасування постанови про адміністративне правопорушення та визнання дій неправомірними ,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2017 року позивач звернувся з позовом до суду та просив постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №145493від 28 лютого 2017 року винесену інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Житомирі Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Струтинським Дмитром Ігоровичем, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати, а дії інспектора визнати протиправними. Згідно п.7 ст.247 КУпАП закрити провадження у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Позивач посилався на те, що зазначена постанова є незаконною, оскільки розглянуто справу на місці зупинки автомобіля хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи. Як наслідок, його було позбавлено можливості скористатися у повному обсязі правами передбаченими ст.268 КУпАП. Також, на думку позивача, інспектор порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст.278,279 КУпАП, а тому розгляд справи носив формальний характер, переконання про його винність у скоєнні даного правопорушення була висловлена інспектором наперед. Крім того, зазначав, що у оскаржуваній постанові не вказаний рік вчинення правопорушення, а тому адміністративне стягнення не може бути на його накладено і провадження підлягає закриттю у зв'"язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 19 травня 2017 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, Позивачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просив скасувати зазначену постанову та прийняти нову про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28.02.2017 року інспектором роти №1 батальйону УПП у м. Житомирі капітаном поліції Струтинським Д.І. прийнято постанову серії АР №145493 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (ч.2 ст.122 КУпАП), зафіксованому не в автоматичному режимі.

Відповідно до вказаної постанови, 28.02.2017 року, ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом Chevrolet Iacetti AM 3502 здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора, чим порушив правила дорожнього руху (п.8.7.3 ПДР).

Частиною 2 ст.122 КУпАП встановлено, зокрема, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п"яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що в силу вимог ч.3 ст.255, ч.ч.1,2,5 ст.258 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху не передбачено, а складена постанова фактично відповідає вимогам ст.283 КУпАП, суть правопорушення викладена інспектором патрульної поліції відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП, розмір штрафу накладений інспектором у межах санкції статті.

Суд вважав, що позивачем не доведено неправомірність складення співробітником патрульної поліції постанови про накладення адміністративного стягнення та не надані докази, відповідно до яких постанову слід скасувати, як прийняту незаконно.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржена постанова прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені КУпАП.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції таким, що здійснений з помилковим застосуванням норм процесуального права та зазначає наступне.

На підставі ст. 14 ЗУ "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 8.7.3 ПДР України сигнали світлофора мають такі значення:

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух;

є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, до справи долучено відеодиск DVD-R, відповідно до якого на т-образному перехресті з вулицею Покровська м. Житомира, автомобіль марки Chevrolet Iacetti рухаючись по вул.Покровська здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора. Зазначене правопорушення зафіксовано на автомобільний відеореєстратор поліції, а на нагрудний відеореєстратор здійснено відеофіксацію процесу спілкування інспектора поліції з позивачем. При цьому, будь-які розпізнавальні знаки зазначеного автомобіля, на записі автомобільного відеореєстратора - відсутні.

Тобто, судами встановлений факт скоєння водієм автомобіля марки Chevrolet Iacetti правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Колегія суддів вважає що зазначені вище обставини в своїй сукупності свідчать про наявність підстав для притягнення такого водія до адміністративної відповідальності.

Досліджуючи обставини події, колегія суддів зазначає, що відеозапис, який був наданий відповідачем в якості доказу у справі, містить відеоінформацію про те, що автомобіль позивача 28 лютого 2017 року о 08:51 год. прослідував за заборонений сигнал світлофора по вул.Покровська,92 м.Житомира. Враховуючи те, що зазначений відеозапис містить інформацію про обставини події то він має розглядатись судом як речовий доказ і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб. На думку колегії суддів, зазначений речовий доказ відповідає критеріям належності та допустимості, оскільки одержаний з дотриманням закону, містить інформацію про обставини, які мають значення для справи.

Але, оскільки позивач під час фіксування порушення не визнавав факт здійснення ним адміністративного правопорушення, ставлячи під сумнів наведені інспектором докази вчинення саме ним зазначеного правопорушення, що зафіксовано на відеозаписі, не врахуванням інспектором по суті заявлених водіем письмових клопотань (про відкладення розгляду справи, про надання права на захист та про місце розгляду справи) то на думку колегії, зазначене свідчить щодо не виконання працівником поліції вимог законодавства та неправомірності безпосереднього розгляду питання на місці скоєння правопорушення по притягненню до адміністративної відповідальності .

Так, у доводах апеляційної скарги позивач вказує на те, що відповідач не надав можливості скористатись його правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

За змістом ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, - знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10).

При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення поліцейський може звільнити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням (п. 12).

Колегія суддів вважає, що не забезпечення належної реалізації позивачем прав, встановлених ст.268 КУпАП, до моменту прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення, могло вплинути на прийняте інспектором поліції рішення у даній справі.

Так, за частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.8 Закону України "Про національну поліцію" Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.7 Закону України "Про національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно ст.18 Закону Поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами ст.19 Конституції України.

Згідно з частиною першою ст.268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Також, право на правову допомогу гарантовано статтею 59 Констиції України, як основного закону.

Вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між фіксацією вчинення правопорушення (складенням протоколу про адміністративне правопорушення) і розглядом справи по суті, існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Саме на стадії фіксації факту адмінправопорушення (складанні протоколу) особі, яка притягається до адміністративної відповідальності і роз'яснюються її права і обов'язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, які, особою можуть бути використані саме до або під час притягнення її до адміністративної відповідальності, а не лише після притягнення.

Подальше не використання особою права на правову допомогу в суді не свідчить про законність позбавлення такої особи на таке право під час притягнення її до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів вважає, що саме по собі наділення правом Поліцейських виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності водія транспортного засобу на місці скоєння правопорушення, без врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступіня його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст.33 КУпАП), не може позбавляти останніх досліджувати за наявності будь-які інші докази, передбачені ст.251 Кодексу, що мають значення для правильного вирішення справи. Ігнорування таких доказів, позбавляє водія прав, передбачених ст.268 Кодексу, а саме: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

На думку колегії, рішення прийняте з порушенням зазначених норм не може вважатися законним.

Суд першої інстанції не наддав належної оцінки заявленим клопотанням позивача та прийняв оскаржене рішення обмежившись перевіркою дотримання відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції неповно встановлені обставини у справі, а його висновки не відповідають зазначеним обставинам, оскаржена постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до приписів статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню за наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "19" травня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №145493 від 28 лютого 2017 року, винесену інспектором роти №1 батальйону Укправління патрульної поліції в м.Житомирі Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Струтинським Дмитром Ігоровичем, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "11" серпня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Інспектор роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Житомирі Департаменту патрульної поліції капітан поліції Струтинський Дмитро Ігорович АДРЕСА_2

4-третій особі: - ,