Справа № 812/980/17
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 серпня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/980/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Ірметової О.В.,

При секретарі судового засідання: Ляшенко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2, яким просила:

- визнати наказ начальника Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області №51-о від 03.07.2017 в частині звільнення ОСОБА_2 з посади головного державного ревізора-інспектора Східного відділення Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області неправомірним та скасувати;

- зобов'язати начальника Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області поновити ОСОБА_2 на посаді головного державного ревізора-інспектора Східного відділення Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області;

- стягнути з Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу у сумі 1414,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що 15.09.2004 працевлаштувалася до Державної податкової інспекції в місті Свердловську, і з того часу, як державний службовець, працювала на різних посадах в цьому підрозділі. У 2014 року, у зв'язку з переміщенням ДПІ у м. Свердловську до м. Сєвєродонецька, я також виїхала з постійного місця проживання до м. Сєвєродонецька, де продовжила працювати у ДПІ у місті Свердловську. 20.07.2015 Державну податкову інспекцію у м. Свердловську ГУ Міндоходів в Луганській області реорганізовано в Державну податкову інспекцію Головного управління ДФС в Луганські області. 10.08.2015 призначена на посаду завідувача сектору реєстрації платників та електронних сервісів Державної податкової інспекції у м. Свердловську Головного управління ДФС у Луганській області в порядку переведення з Державної податкової інспекції у м. Свердловську Головного управління Міндоходів в Луганській області. 12.04.2016, у зв'язку зі змінами структури та штатного розпису, переведена на посаду начальника відділу податків і зборів з фізичних осіб, обслуговування платників, інформаційних технологій , погашення боргу та юридичної роботи. 27.07.2016 звільнена з посади начальника відділу податків і зборів з фізичних осіб, обслуговування платників, інформаційних технологій , погашення боргу та юридичної роботи в порядку переведення до Свердловського відділення Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області. 28.07.2016 призначена на посаду головного державного інспектора Свердловського відділення, в порядку переведення з ДПІ у м. Свердловську Головного управління ДФС у Луганській області. 05.04.2017 у зв'язку зі змінами структури та штатного розпису Луганської ОДПІ переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора Східного відділення. 03.07.2017 наказом начальника Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області №51-о від 03.07.2017 звільнена з посади головного державного ревізора-інспектора Східного відділення Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області у зв'язку зі зміною організаційної структури та скороченням чисельності Луганської ОДПІ, відповідно до ч.1 ст.40 КЗпП України та п.1 ст.87 Закону України «Про державну службу», з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати на підстав наказу Луганської ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області від 13.04.2017 №11 «Про попередження працівників Луганської ОДПІ про наступне вивільнення», а також персонального попередження про наступне вивільнення від 03.05.2017, ст.ст. 44, 49 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про відпустки».

Вважає звільнення незаконним, оскільки порівняно з іншими працівниками, відносно яких діяв наказ Луганської ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області від 13.04.2017 №11 «Про попередження працівників Луганської ОДПІ про наступне вивільнення», та які залишилися працювати у Луганській ОДПІ, вона має більш вимоку кваліфікацію та продуктивність роботи, також більш тривалий безперервний стаж роботи у підрозділах Державної фіскальної служби. За таких підстав вважає, що має переважне право перед ними на залишення на роботі, однак при звільненні цього до уваги не прийняли.

Під час судового засідання позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та надала пояснення, аналогічні поясненням, викладеним у позовній заяві.

Представники відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог (том 1 а.с.22-25). В обґрунтування заперечень зазначили, що ОСОБА_2 було звільнено з посади головного державного ревізора-інспектора Східного відділення Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області у зв'язку зі зміною організаційної структури та скороченням чисельності Луганської ОДПІ. При звільненні було дотримано строки попередження про наступне вивільнення, передбачені ч.1 ст.40 КЗпП України. Представник відповідача зазначили, що ОСОБА_2 була ознайомлена з попередженням про наступне вивільнення 03.05.2017, після виходу з відпустки без збереження заробітної плати, наданої згідно з наказом Луганської ОДПІ від 05.04.2017 №46-в «Про надання відпустки ОСОБА_2». Стосовно наявності у позивача переважного права на залишення на роботі представник відповідача зазначили, що було враховано вимоги ст.42 КЗпП України та низьку виконавську дисципліну, а також несвоєчасність та неякісність виконання контрольних завдань ОСОБА_2, за що її було депремійовано. Оцінюючи продуктивність праці ОСОБА_2 було враховано рівень невиробничих витрат робочого часу за останній робочий рік, а саме відпусток без збереження заробітної плати, наданих на прохання позивача.

За таких підстав представники відповідача просили відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, надавши оцінку доказам, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2, 6 статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Отже, підставами для звільнення працівника за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України можуть бути зміни в організації виробництва і праці шляхом реорганізації підприємства, установи чи організації або зміни в організації виробництва і праці шляхом скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною ж 2 статті 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації (ч.3 ст.40 КЗпП України).

Відповідно до ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, а також визначено категорії працівників, яким надається перевага в залишенні на роботі при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації.

За змістом же ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Роботодавець є таким, що належно виконав вимоги ч.2 ст.40, ч.3 ст.49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявні вакантні посади чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 01.04.2015р. у справі №6-40цс15.

Судом встановлені обставини, які підтверджуються належними та допустимими доказами у розумінні ст.70 КАС України.

Наказом Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області від 13.02.2017 №5 було введено в дію Перелік змін №1 до Організаційної структури, відповідно до якого Свердловське відділення, в якому працювала ОСОБА_2, виведено зі структури ОДПІ та введено Східне відділення зі штатною чисельністю 15 осіб (том 1 а.с.26-30).

Згідно з переліком №1 змін у штатному розписі від 13.02.2017, введеного в дію наказом Луганської ОПІ від 13.02.2017 №2-ф, затверджена штатна чисельність 69 штатних одиниць, з яких 18 головних державних інспекторів та 28 головних державних ревізорів-інспекторів (том 1 а.с.31-35).

Наказом ДФС України від 17.02.2017 №100 «Про внесення змін до наказу ДФС від 25.12.2015 №996» встановлена чисельність працівників територіальних органів ДФС, зокрема у Луганській ОДПІ у кількості 36 осіб (том 1 а.с.36-42).

Наказом Луганської ОДПІ від 06.03.2017 №7 введено в дію Перелік змін №2 до Організаційної структури Луганської ОДПІ, затвердженої в.о. начальника ГУ ДФС у Луганській області від 24.02.2017, відповідно до якого із структури виведено, зокрема, Східне відділення (сектор податків і зборів з юридичних осіб, сектор з податків і зборів з фізичних осіб, сектор обслуговування платників) штатною чисельністю 15 осіб та введено до структури Східне відділення зі штатною чисельністю 6 штатних одиниць (том 1 а.с. 43-45).

Наказом Луганської ОДПІ від 05.04.2017 №5-ф введено в дію затверджений в.о. начальника ГУ ДФС у Луганській області від 05.04.2017 перелік №3 змін у штатному розписі Луганської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області, відповідно до якого у штатному розписі передбачено 36 штатні одиниці, з яких головних державних інспекторів - 16 штатних одиниць, головних державних ревізорів-інспекторів 10 штатних одиниць (том 1 а.с. 46-49).

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що дійсно у відповідача мало місце скорочення штату працівників.

Стосовно дотримання Луганською ОДПІ Головного управління ДФС У Луганській області вимог статей 40, 49-2 КЗпП України судом встановлено наступне.

Відповідно до п.1.1 наказу Луганської ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області від 13.04.2017 №11 у зв'язку із скороченням чисельності працівників Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, на виконання наказу ДФС України від 25.12.2015 №996 «Про затвердження чисельності працівників податкових органів ДФС» зі змінами, внесеними наказом ДФС України від 11.02.2017 №100 та на підставі переліку змін №2 до організаційної структури Луганської ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області, введеного в дію наказом Луганської ОДПІ від 06.03.2017 № 7, Переліку змін №3 до штатного розпис Луганської ОДПІ від 05.04.2017 №5-ф, спеціаліста по роботі з персоналом зобов'язано провести персональне попередження працівників Луганської ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області про наступне вивільнення по закінченню 2-х місяців з дати попередження, згідно з п.1 ст.40 КЗпП України. Термін виконання - 18.04.2017 (том 1 а.с.50).

03.05.2017 ОСОБА_2 була особисто попереджена про наступне вивільнення з займаної посади з 03.07.2017 (том 1 а.с.86).

Тобто, відповідачем Луганською ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області дотримано строки про персональне попередження, визначені ст.49-2 КЗпП України.

Як зазначено в Попереджені, в Луганській ОДПІ відсутні вакантні посади, що передбачають виконання роботи за професією чи спеціальністю, яка відповідає її кваліфікації.

15.06.2017 ОСОБА_2 запропонували наявну вакантну посаду старшого державного інспектора Східного відділення Луганської ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області (том 1 а.с.87), від якої відмовилась у зв'язку з низькою оплатою праці, про що пояснила ОСОБА_2 під час судового засідання. Від підписання пропозиції відмовилась, про що було складено акт від 15.06.2017 (том 1 а.с.88).

В судовому засіданні встановлено та підтверджено належними доказами обставини щодо наявності вакантних посад Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області у період з 03.05.2017 по 03.07.2017, а саме:

- начальник;

- перший заступник начальника;

- спеціаліст з питань юридичної роботи (з 27.06.2017);

- завідувач сектору обслуговування платників (з 01.07.2017);

- старший державний інспектор Східного відділення (з 13.06.2017).

Наказом ДФС України від 03.11.2014 №240 (далі - наказ ДФС №240) затверджено організацію добору кадрів у Державній фіскальній службі України (том 2 а.с.7-18). Так, відповідно до п.1.1 Порядку призначення на посади та звільнення з посад працівників номенклатури Голови Державної фіскальної служби України, затвердженої наказом ДФС №240, до Номенклатури посад апарату ДФС та їх територіальних органів, призначення на які, переведення та звільнення в яких проводяться Головою ДФС України належать, зокрема, керівники та заступники керівників територіальних органів ДФС. Такий же порядок призначення та звільнення з посади начальника ОДПІ та його заступників зазначено у Положенні про Луганську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Луганській області, затвердженому наказом ДФС від 27.03.2017 №202 (том 2 а.с.19-25).

Згідно посадової інструкції головний державний інспектор юридичного сектору Луганської ОДПІ повинен мати ступінь вищої юридичної освіти, не нижче бакалавра, молодшого бакалавра (том 2 а.с.31-33)

Посадові інструкції головного державного ревізора-інспектора (том 2 а.с.26-30) та старшого державного інспектора (том 2 а.с.34-37) мають однакові вимоги до рівня освіти та стажу роботи, але відрізняються завданнями та обов'язками.

Оскільки посади, які були вакантні у період з .05.2017 по 03.07.2017, а саме посади начальника, заступника начальника та завідуючого сектору обслуговування платників є конкурсними посадами, вакантна посада головного державного інспектора юридичного сектору вимагає ступінь вищої юридичної освіти, якої не має у позивача, а від вакантної посади старшого державного інспектора позивач відмовилась, суд дійшов висновку дотримання Луганською ОДПІ Головного управління ДФС У Луганській області вимог статей 40, 49-2 КЗпП України.

Стосовно дотримання Луганською ОДПІ Головного управління ДФС У Луганській області вимог статті 42 КЗпП України судом встановлено наступне.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до наказу Луганської ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області від 05.04.2017 №5-ф (том 1 а.с.46-49), яким було введено в дію перелік №3 змін у штатному розпису, відповідно до якого у штатному розписі передбачено 36 штатні одиниці, з яких головних державних інспекторів - 16 штатних одиниць, головних державних ревізорів-інспекторів 10 штатних одиниць.

Судом досліджено особові справи працівників Луганської ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області, які працювали на посадах головного державного ревізора-інспектора, а саме: ОСОБА_2 (том 1 а.с.51-55), ОСОБА_3 (том 1 а.с.137-139), ОСОБА_4 (том 1 а.с.140-143), ОСОБА_5 (том 1 а.с.144-147), ОСОБА_6, (том 1 а.с.148-152), ОСОБА_7 (том 1 а.с.153-156), ОСОБА_8 (том 1 а.с.157-159), ОСОБА_9 (том 1 а.с.160- 162), ОСОБА_10 (том 1 а.с.163-165), ОСОБА_11 (том 1 а.с.166-169), ОСОБА_12 (том 1 а.с.170-173), ОСОБА_13 (том 1 а.с.174-176), ОСОБА_14 (том 1 а.с.177-181), ОСОБА_15 (том 1 а.с.181-183), ОСОБА_16 (том 1 а.с.184-187), ОСОБА_17 (том 1 а.с.188-191), ОСОБА_18 (том 1 а.с.192-194), ОСОБА_19 (том 1 а.с.195-199), ОСОБА_20 (том 1 а.с.200-204), ОСОБА_21 (том 1 а.с.205-207), ОСОБА_22 (том 1 а.с.208-212), ОСОБА_23 (том 1 а.с.213-217), ОСОБА_24 (том 1 а.с.218-221), ОСОБА_25 (том 1 а.с.222-225), ОСОБА_26 (том 1 а.с.226-228), ОСОБА_27 (том 1 а.с.229-231), ОСОБА_28 (том 1 а.с.232-235), ОСОБА_29 (том 1 а.с.236-239), ОСОБА_30 (том 1 а.с.240-242).

Судом встановлено особи, які залишилися на посадах: ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_18, ОСОБА_31, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_25, ОСОБА_27, ОСОБА_32, ОСОБА_29, ОСОБА_33

Враховуючи вимоги ч.1 ст.42 КЗпП України суд дослідив кваліфікацію та продуктивність праці позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_18, ОСОБА_31, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_25, ОСОБА_27, ОСОБА_32, ОСОБА_29, ОСОБА_33

Зазначені особи мають вищу економічну, фінансову освіту, що відповідає вимогам посадової інструкції головного державного ревізора-інспектора.

Щодо продуктивності праці судом встановлено, що ОСОБА_15, ОСОБА_31, ОСОБА_34 оголошено подяку за значний особистий внесок з забезпечення виконання завдань щодо мобілізації коштів до бюджетів усіх рівнів, сумлінну працю та з нагоди святкування Міжнародного жіночого дня 8 березня, відповідно до наказу від 03.03.2017 №13/1 (том 1 а.с.128)

Навпроти, ОСОБА_2 було депремійовано у зв'язку з низькою виконавською дисципліною, а також несвоєчасним виконанням контрольних завдань, на 100% наказом Луганської ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області від 26.06.2017 №9-ф (том 1 а.с.92-95).

03.07.2017 ОСОБА_2 звернулася до начальника Головного управління ДФС у Луганській області зі скаргою щодо не нарахування їй премії та просила провести перевірку та прийняти заходи до усунення порушених прав та притягнути до відповідальності винних (том 2 а.с.3).

На зазначену скаргу Головне управління ДФС у Луганській області листом від 31.07.2017 №5-767/14/12-32-05-00-21 повідомило про підстави не нарахування премії за травень 2017 року у зв'язку з низькою виконавською дисципліною, а також несвоєчасним та неякісним виконанням контрольних завдань (том 2 а.с.4).

Наказ Луганської ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області від 26.06.2017 №9-ф, яким було депремійовано ОСОБА_2, у судовому порядку не оскаржено, що підтвердила у судовому засіданні позивач.

Таким чином, у порівнянні з ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_18, ОСОБА_31, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_25, ОСОБА_27, ОСОБА_32, ОСОБА_29, ОСОБА_33 - ОСОБА_2 має низьку продуктивність праці, що було відображено у наказі Луганської ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області від 26.06.2017 №9-ф.

Посилання позивача на те, що серед осіб, які були залишені на посадах, є особи, які мають менший безперервний стаж роботи, є недоречними, оскільки ч.2 ст.42 КЗпП України, яка передбачає перелік переваг в залишені на роботи, застосовується лише у разі наявності рівних умов продуктивності праці і кваліфікації.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_2 має низьку продуктивність праці, суд дійшов висновку про дотримання Луганською ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області вимог ст.42 КЗпП України.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, у розумінні ст.70 КАС України, дотримання Луганською ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області вимог статей 40, 42 та 49-2 КЗпП України, а тому звільнення ОСОБА_2 відбулося без порушень, що не дає підстави для визнання наказу начальника Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області №51-о від 03.07.2017 в частині звільнення ОСОБА_2 з посади головного державного ревізора-інспектора Східного відділення Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області протиправним та скасувати.

Щодо решти позовних вимог про зобов'язання начальника Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області поновити ОСОБА_2 на посаді головного державного ревізора-інспектора Східного відділення Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області та стягнення з Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу у сумі 1414,70 грн., суд зазначає, що дані вимоги є похідними від першої та залежать від встановлення протиправності наказу начальника Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області №51-о від 03.07.2017 в частині звільнення ОСОБА_2 з посади головного державного ревізора-інспектора Східного відділення Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області та підстав для його скасування. Оскільки судом такий наказ не визнано протиправним, то відсутні підстави для поновлення ОСОБА_2 на посаді головного державного ревізора-інспектора Східного відділення Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області та виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу.

З урахуванням вимог ст.94 КАС України, питання щодо повернення судового збору не вирішується, оскільки позивач при зверненні до суду судовий збір не сплатив.

Керуючись статтями 2, 8-11, 17, 69-71, 86, 94, 158-163, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та ппідписано 11 серпня 2017 року.

Суддя О.В. Ірметова