Справа № 814/1572/17
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2017-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

04 серпня 2017 р. Справа № 814/1572/17

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Лісовська Н. В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідачів1: обласного управління поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001 2: начальника поліції Корабельного району ОСОБА_2, вул. Янтарна, 64, м. Миколаїв, 54050 3: начальника поліції Вітовського району Миколаївської області ОСОБА_3, вул. Новозаводська, 10-А, м. Миколаїв, 54056

прозобов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Обласного управління поліції в Миколаївській області, Начальника поліції Корабельного району ОСОБА_2. і Начальника поліції Вітовського району Миколаївської області ОСОБА_3. з вимогами про присудження та зобов'язання ОСОБА_3 та ОСОБА_2. виплатити моральну шкоду по 3000 грн. з кожного.

Відповідно до приписів ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про те, що дану позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Так, позивач в адміністративному позові зазначає, що ним було написано заву - повідомлення про злочин, при реєстрації цієї Заяви Позивач отримав талон-повідомлення про те, що заяву прийнято, що свідчить про подальше внесення відомостей до єдиного державного реєстру досудових розслідувань. Далі Позивач зазначає, що бездіяльність відповідачів полягала в неналежному виконанні своїх обов'язків щодо розслідування фактів, викладених у Заяві про злочин (дії Відповідачів 2, та 3) та ця бездіяльність відповідачів призвела до завдання йому моральної шкоди.

У даному випадку дії Відповідачів щодо розслідування кримінального злочину регулюються Кримінальним процесуальним кодексом, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність» тощо.

Таким чином, між Позивачем та Відповідачами виникли правовідносини в межах кримінального провадження. Слід зазначити, що Законодавством України (КПК України, ЗУ «Про Національну поліцію», ЗУ «Про прокуратуру») визначено правила оскарження дій та бездіяльність посадових осіб під час здійснення повноважень щодо розгляду заяв про злочин.

Приписами ч. 2 ст. 21 КАС України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Таким чином, вимоги позивача щодо присудження шкоди можуть бути розглянуті адміністративним судом лише в поєднанні з вимогами про визнання протиправними дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства (п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України).

Отже, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. З огляду на викладене, при оскарженні позивачем бездіяльності відповідачів, що стосується їхніх повноважень, передбачених кримінальним законодавством, вимоги мають розглядатися судом загальної юрисдикції в порядку кримінального судочинства.

Наслідками того, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, є відмова у відкритті провадження в адміністративній справі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 98 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Оскільки позивач заявив клопотання про повернення судового збору, сплаченого в сумі 640 грн. квитанцією від 02.08.2017 р., клопотання належить задовольнити.

Керуючись 98, п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Повернути ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір у сумі 640 грн., сплачений згідно квитанції від 02.08.2017 р. № 0.0.819687217.1, з Держаного бюджету України (р/р 4002 УДКСУ у м. Миколаєві, код 37992781, МФО 826013, ).

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н. В. Лісовська