Справа № 809/951/17
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2017 р. № 809/951/17

11 год. 20 хв. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого Гундяка В.Д.,

при секретарі Ткачуку І.М.,

за участю: представника позивача Боднарчука А.М.,

представника відповідача Мельника Р.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Івано-Франківський завод "Промприлад" до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2017 року Публічне акціонерне товариство "Івано-Франківський завод "Промприлад" звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги мотивувало тим, що оскаржуване рішення суперечить вимогам чинного законодавства України, а тому підлягає до скасування.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що за результатами проведеної позапланової документальної перевірки ГУ ДФС в Івано-Франківській області прийнято податкове повідомлення-рішення за № №, яким Публічному акціонерному товариству "Івано-Франківський завод "Промприлад" визначено суму грошового зобов'язання за пенею в зв'язку з порушенням строків розрахунку в зовнішньоекономічній діяльності. На його думку, визначена оскаржуваним рішенням пеня в сумі 166 836,04 грн. до Товариства застосована безпідставно. Пояснив, що порушення валютного законодавства, за яке застосовуються адміністративно-господарські санкції, передбачені положеннями ГК України, а тому на них не поширюються норми податкового законодавства. З огляду на зазначене вважає, що оскільки ст.250 ГК України встановлено 6-ти місячний термін з дня виявлення порушення протягом якого такі санкції можуть бути застосовані, то відповідачем оскаржуване рішення прийнято протиправно та поза межами визначеного Законом терміну. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав з підстав, наведених у письмовому запереченні на позовну заяву. Зокрема, представник відповідача суду пояснив, що податкові органи діяли правомірно, відповідно до вимог чинного законодавства. Зазначив, що відповідно до укладених позивачем з ООО «НПО Промприбор Холдинг» та ООО «Берегиня» договорів 28.11.2014 та 10.08.2016 року відповідно, відбулась поставка товару. Однак станом на час граничного терміну поступлення валютної виручки визначеного чинним законодавством, всі кошти за поставлений товар на валютний рахунок позивача не надійшли. Вказав, що з огляду на зазначене, податковим органом правомірно та в межах компетенції винесено оскаржене рішення. Просив в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних мотивів.

Судом встановлено, що в березні 2017 року Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області проведена позапланова виїзна документальна перевірка дотримання вимог валютного законодавства України при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності ПАТ «Промприлад» за період з 01.10.2014 року по 28.02.2017 року.

За результатами перевірки позивача податковим органом складений акт від 31.03.2017 року за №222/09-19-14-05/05782912, згідно якого перевіркою встановлено порушення ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті (а.с. 11-17).

На підставі акту перевірки 12.04.2017 року ГУ ДФС в Івано-Франківській області прийнято податкове повідомлення-рішення за №, відповідно до якого позивачу нараховано суму грошового зобов'язання по пені в розмірі 166 836,04 грн. (а.с.10).

В судовому засіданні встановлено, що за результатами розгляду ГУ ДФС в Івано-Франківській області та ДФС України скарг ПАТ «Івано-Франківський завод «Промприлад» в порядку процедури адміністративного оскарження, останні були залишені без задоволення (а.с. 32-36).

Суд погоджується з висновками ГУ ДФС в Івано-Франківській області, зробленими за наслідками проведеної перевірки, та з прийнятим вищевказаним податковим повідомленням-рішенням з огляду на нижчевикладене.

Згідно вимог ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства (далі- КАС) України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Судом встановлено, що відповідно до п.5.1 розділу 5 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999р. № 136 ДПІ у м. Івано-Франківську отримано повідомлення ПАТ «ВіЕс Банк» про порушення ПАТ «Івано-Франківський завод «Промприлад» законодавчо встановлених строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями листами від 06.01.2017 № 02-1/164 по договору №318 від 24.06.2016 року та від 06.03.2015 року за №09-3/4311 по договору за №117/15 від 09.09.2008 року.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та нерезидентом ООО «НПО Промприбор Холдинг» (Росія, м.Москва) укладено договір № 117/15 від 09.09.2008 року (а.с. 24-25).

На виконання даного договору ПАТ «Промприлад» було здійснено експорт товару згідно ВМД № 8393 від 28.11.2014 на суму 8962,50 дол. США (а.с.26-27).

При цьому судом встановлено, що від нерезидента ООО «НПО ПРОМПРИБОР ХОЛДИНГ» на виконання умов контракту, надійшла валютна виручка, яку зараховані на поточний рахунок ПАТ «Івано-Франківський завод «Промприлад»,відкритий в ПАТ «ВіЕс Банк», в сумах: 302,50 дол. США (банківська виписка від 26.02.2015, док. № 965383); 907,50 дол. США (банківська виписка від 27.02.2015, док. № 1198081) з порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 1 день; 337,50 дол. США (банківська виписка від 24.07.2015, док. № 1020886) з порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 148 днів; 1012,50 дол. США (банківська виписка від 27.07.2015, док. № 1091497) з порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 151 день; 325,00 дол. США (банківська виписка від 28.08.2015, док. № 1097171) з порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 183 дня; 975,00 дол. США (банківська виписка від 31.08.2015, док. № 1197648) з порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 186 днів; 125,00 дол. США (банківська виписка від 03.09.2015, док. № 116112) з порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 189 днів; 375,00 дол. США (банківська виписка від 04.09.2015, док. № 169267) з порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 190 днів; 200,00 дол. США (банківська виписка від 29.09.2015, док. № 1180777) з порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 215 днів; 600,00 дол. США (банківська виписка від 30.09.2015, док. № 1243151) з порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 216 днів; 750,00 дол. США (банківська виписка від 16.12.2015, док. № 656144) з порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 293 дня; 2250,00 дол. США (банківська виписка від 17.12.2015, док. № 716179) з порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 294 дня; 200,62 дол. США (банківська виписка від 15.01.2016, док. № 350185)! З порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 323 дня; 601,88 дол. США (банківська виписка від 16.01.2016, док. № 408486) з порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 324 дня.

Крім того проведеною податковим органом перевіркою встановлено, що 24.06.2016 між ПАТ «Івано-Франківський завод «Промприлад» та нерезидентом Общество с ограниченной ответственностью «Берегиня» укладено договір №318.

На виконання даного контракту експортовано товар по ВМД № 006470 від 10.08.2016 на суму 2469,60 дол. США, з яких 2 469,59 дол. США частинами поступило на поточний валютний рахунок ПАТ «Івано-Франківський завод «Промприлад»

Однак станом на 28.03.2017 валютна виручка в сумі 0,01 дол. США по розрахунках з нерезидентом ООО «Берегиня» за експортований товар згідно Договору № 318 від 24.06.2016 по ВМД № 6470 від 10.08.2016р. не поступала.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг). Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Законом України від 06.11.2012 року №5480-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення інструментів впливу на грошова кредитний ринок» внесено зміни до Закону №185/94-ВР, відповідно до яких Національному банку України надано право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що встановлені частиною першою статті 1 та 2 Законі №185/94-ВР.

Постановами Правління Національного банку України №758 від 01.12.2014; №160 від 03.03.2015; №354 від 03.06.2015; №58 від 03.09.2015; №863 від 04.12.2015; №140 від 03.03.2016 встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону №185/94 іВР, повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Постановами Правління Національного банку України №361 від 28.07.2016; №38 від 14.09.2016; №410 від 13.12.2016 встановлено, що розрахунки за операціями експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону №185/94-ВР, повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 120 календарних днів.

З матеріалів справи вбачається, що у ПАТ «Івано-Франківський завод «Промприлад» відсутній висновок центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики на перевищення строків розрахунків по вищевказаних договорах з нерезидентами ООО «НПО Промприбор Холдинг» та ООО «Берегиня».

Тобто в порушення статті 1 Закону №185/94, при проведенні розрахунків нерезидентом ООО «НПО Промприбор Холдинг», по договору № 117/15 від 09.09.2008, за експорт товару по ВМД № 8393 від 28.11.2014 на суму 8962,50 дол. США, граничний термін поступлення валютної виручки -26.02.2015р. виручка в сумі 8660,00 дол. США, поступила в періоді з 27.02.2015 по 16.01.2016 з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків від 1 до 324 днів та при проведені розрахунків з нерезидентом ООО «Берегиня» по договору № 318 за експорт товару по ВМД № 006470 від 10.08.2016 на суму 2469,60 дол. США граничний термін поступлення валютної виручки - 08.12.2016, виручка в сумі 0,01 дол. США, станом на 28.03.2017 р. не надійшла, чим порушено законодавчо встановлені терміни розрахунків на 110 днів.

Дані обставини відповідно до ч.3 ст.72 КАС України доказуванню не підлягають, як такі, що визнаються сторонами і в суду не виникає сумнівів щодо достовірності таких обставин та добровільності їх визнання.

Згідно ст.4 вищевказаного закону за порушення резидентами строків передбачених ст.ст.1, 2 вищевказаного закону тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

При цьому суд залишає без уваги твердження представника позивача на прийняття податковим органом оскарженого рішення поза межами строків, встановлених ст.250 ГК України з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 250 Господарського кодексу України встановлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Законом України від 02.12.2010 №2756-VI, що набрав чинності з 01.01.2011, вищевказану статтю доповнено частиною другою, згідно з якої зі сфери її дії виключено штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби та митні органи.

Відповідно до пп.14.1.39. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп. 14.1.265. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 58.2. ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення - рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Таким чином, з 01.01.2011 (часу набрання чинності Податковим кодексом України) санкції за порушення законодавства, яке не є законодавством з питань оподаткування, належали до грошових зобов'язань, застосування яких є можливим лише в межах строків, встановлених Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем їх фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному судовому порядку.

Водночас на переконання суду, позивач безпідставно посилається на висновок Верховного Суду України щодо застосування ст.250 Господарського кодексу України, викладений у постановах від 16.01.2012 у справі №21-412а11 та від 04.11.2014 у справі №21-466а14, так як останній зроблений Судом відносно даної норми в редакції, яка діяла у 2007-2010 роках до набрання чинності ПКУ, тобто, іншої норми права, яка не поширюється на спірні правовідносини. Також, суд залишає без уваги постанови Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі №21-163а11, від 10.07.2012 у справв №21-147а12 та від 27.05.2014 у справі №21-126а14, оскільки предметом спору у даних справах не було питання правомірності застосування штрафних санкцій за порушень встановлених термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За таких обставин, застосування штрафних санкцій до позивача є правомірним та в межах встановлених чинним законодавством строків, розмір застосованої пені визначений податковим органом у відповідності до вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги безпідставними, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.ст. 1, 4 ЗУ «Про порядок розрахунків в іноземній валюті», керуючись ст.ст.11, 71, 86, ч.3 ст.160, ст.162 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гундяк В.Д.

Постанова складена в повному обсязі 14.08.2017 року.