Справа № 817/466/17
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 серпня 2017 р.Р і в н е 817/466/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Костевич Т.О.,

відповідача: представник Юхименко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватного малого підприємства-фірми "Спецрембуд"

до Головного управління ДФС у Рівненській області
про скасування наказу,
В С Т А Н О В И В:

Приватне мале підприємство-фірма "Спецрембуд" (далі - ПМПФ "СПЕЦРЕМБУД") звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування наказу від 20.03.2017 №233 "Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ПМПФ "СПЕЦРЕМБУД", код 21097570 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016".

В обґрунтування позову зазначає, що копію наказу про перевірку було вручено наручно директору ПМП-ФІРМА "СПЕЦРЕМБУД" 27.03.2017. В пед'явлених для огляду направленнях на перевірку не зазначено дати початку перевірки та не пред'явлено службових посвідчень, а надано довідки про місце роботи. У зв'язку з чим директором ПМПФ "СПЕЦРЕМБУД" не допущено інспекторів для проведення перевірки. В наказі зазначено, що підставою проведення перевірки є ухвала слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 20.02.2017 у справі №569/2558/17. Позивач зазначає, що проведення перевірки із підстав вказаних в наказі є тиском на підприємство, зокрема, на здійснення законної господарської діяльності, з боку правоохоронних органів без законних на те підстав та за відсутності злочинного діяння з боку ПМПФ "СПЕЦРЕМБУД", що у свою чергу є також наслідком порушення прав та охоронюваних інтересів позивача вже з боку контролюючих органів. Крім того, податкова перевірка, дозвіл на проведення якої було санкціоновано слідчим суддею, повинна проводитись з дотриманням порядку, встановленого нормами Податкового кодексу України. Резолютивною частини ухвали слідчого судді надано дозвіл на проведення позапланової документальної перевірки ПМПФ "СПЕЦРЕМБУД", однак не зазначено чи вказана перевірка є виїзною чи невиїзною. Однак з оспорюваному наказі та направлення встановлено, що відповідачем призначено позапланову документальну виїзну перевірку. Перевірка призначена в ході здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000111 від 06.09.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.15, ч.2 ст.364 Кримінального кодексу України стосовно ФОП ОСОБА_3 та посадових осіб регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області. Однак вказані статті жодним чином не стосуються кримінальних правопорушень у сфері господарської діяльності, зокрема, порушень податкового законодавства. Крім того, матеріали отримані під час перевірки від ПМПФ "СПЕЦРЕМБУД" не були б неналежними доказами та не могли бути використані саме у вищевказаному кримінальному провадженні, оскільки не стосуються предмету доказування. Крім того, згідно з ухвалою слідчого судді перевірка мала бути проведена лише в межах господарських взаємовідносин позивача із ФОП ОСОБА_3 та періоду здійснення відповідних господарських операцій по Договору підряду №1201 від 12.01.2016. Однак в наказі зазначено про проведення перевірки позивача за весь 2016 рік. Таким чином, у контролюючого органу відсутні правові підстави для проведення позапланової документальної перевірки ПМПФ "СПЕЦРЕМБУД". Крім того, Податковий кодекс України не передбачає право посадових осіб контролюючого органу на проведення документальної позапланової перевірки в приміщенні контролюючого органу у разі відмови платника податку від допуску посадових осіб до проведення перевірки чи відмови від підпису у направленні на перевірку.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав з наведених у ньому підстав та додатково зазначив, що призначення податкових перевірок не відноситься ані до слідчих дій/негласних слідчих дій, ані до заходів забезпечення кримінального провадження, отже, Кримінально-процесуальний кодекс України не передбачає право слідчого на звернення до слідчого судді з клопотанням про проведення податкової перевірки. Оскільки Кримінально-процесуальний кодекс України не передбачає право слідчого/прокурора на звернення до суду з клопотанням такого роду, не встановлює порядку розгляду таких клопотань слідчим суддею, а тому вони не повинні взагалі розглядатись, суд повинен відмовляти у відкритті провадження. На підставі викладеного просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач Головне управління ДФС у Рівненській області позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.28-29). Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що на підставі отриманої ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 20.02.2017 у справі №569/2558/17 винесено наказ №233 від 20.03.2017 "Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ПМПФ "СПЕЦРЕМБУД", ". Відповідно до ч.5 ст.124, п.9 ч.3 ст.129 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Таким чином покликання позивача на наявність недоліків в ухвалі Рівненського міського суду Рівненської області від 20.02.2017 у справі №569/2558/17 щодо невизначення чи вказана перевірка має бути виїзна чи не невиїзна, правомірність призначення судом вищезазначеної перевірки в межах кримінального провадження №0000111, незгода позивача з межами перевірки, не може бути предметом розгляду даної справи та не підсудне для адміністративного судочинства. Водночас, позивачем не долучено жодних судових рішень, що набрали законної сили, щодо визнання дій по призначенню перевірки за клопотанням прокурора незаконними чи оскарження ухвали, як винесеної не в межах повноважень слідчого судді.

На підставі викладено представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову повністю за безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

20.03.2017, у зв'язку з надходженням на адресу Головного управління ДФС у Рівненській області ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 20.02.2017 по справі №569/2558/17 про призначення у кримінальному провадженні №000111 позапланової документальної перевірки ПМПФ "СПЕЦРЕМБУД", , відповідно до ст.20 розділу І, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78, п.78.4 ст.78, ст.82, ст.86 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України, Головним управлінням ДФС у Рівненській області прийнято наказ №233 "Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ПМПФ "СПЕЦРЕМБУД", за період з 01.01.2016 по 31.12.2016" (а.с.32, 33-34).

Пунктом 1 вказаного рішення наказано провести позапланову виїзну документальну перевірку ПМПФ "СПЕЦРЕМБУД" (, юридична адреса: м. Рівне, вул.О.Дундича, 18, кв.125) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, з 27.03.2017 тривалістю 5 робочих днів.

Не погодившись з вказаним рішенням контролюючого органу позивач оскаржив його до суду.

Вирішуючи адміністративний спір по суті суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Так, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

При цьому, п. 78.4 ст. 78 ПК України встановлено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

В той же час, згідно з п. 82.2 ст. 82 ПК України тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів. Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків - не більш як на 5 робочих днів.

Аналіз вказаних правових норм в їх сукупності дає суду підстави дійти висновку, що контролюючому органу надано право проводити, серед іншого документальні позапланові виїзні перевірки у разі, зокрема, надходження судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону. При цьому, тривалість документальної позапланової перевірки для суб'єктів малого підприємництва, в даному випадку, ПМПФ "СПЕЦРЕМБУД" не може перевищувати 5 робочих днів.

Як встановлено з оскаржуваного наказу підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача слугувала ухвала слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 20.02.2017 у справі №569/2558/17, яка набрала законної сили (а.с.30-31).

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у відповідача наявні підстави обумовлені пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України для прийняття оскаржуваного наказу та призначення документальної позапланової виїзної перевірки ПМПФ "СПЕЦРЕМБУД".

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, з огляду на наявні в матеріалах справи документи, в контексті приписів пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, п. 78.4 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 ПК України, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління ДФС у Рівненській області від 20.03.2017 №233 "Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ПМПФ "СПЕЦРЕМБУД", за період з 01.01.2016 по 31.12.2016", прийнято відповідачем в порядок, спосіб та в межах наданих йому повноважень.

Суд не бере до уваги доводи позивача, як на підставу неправомірності оскаржуваного наказу, відсутність у прокурора правових підстав для звернення до слідчого судді про проведення податкових перевірок, оскільки як вже зазначалось судом спірне рішення прийнято на підставі ухвали слідчого судді, а не посадової особи органу прокуратури, встановлення правомірності такого рішення слідчого судді здійснюється за правилами визначеними кримінально-процесуальним законом.

Також судом не береться до уваги покликання позивача на невідповідність направлень на перевірку вимогам Податкового кодексу України, оскільки вказані обставини не стосуються правомірності дій відповідача під час прийняття спірного наказу.

Щодо покликань позивача на неналежне вручення йому спірного наказу та не пред'явлення посадовими особами контролюючого органу службових посвідчить, то суд зазначає, що вказані обставини стосуються підстав допуску чи не допуску перевіряючих до перевірки, а не правомірності винесення наказу на перевірку, а тому вказані обставини не беруться судом до уваги при прийнятті рішення у даній справі.

Згідно з ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За приписами ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що доводи позивача, викладені в позовній заяві є необґрунтованими і не підтвердились під час розгляду даної адміністративної справи належними та допустимими доказами. Отже, в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.