Справа № 503/849/17
Суддя: Сопільняк О. М.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кодимський районний суд Одеської області
______________________________________________________________________Справа № 503/849/17
Провадження №2-а/503/19/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2017 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сопільняка О.М.

при секретарі Вдовиченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кодими Одеської області адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кодимської районної державної адміністрації Одеської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій, -

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Кодимського районного суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Кодимської районної державної адміністрації Одеської області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати не в повному розмірі щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік та зобов'язати відповідача здійснити відповідне нарахування та виплату недоплаченої допомоги відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі 4730 грн.

В позові вказав, що як учасник бойових дій має право на отримання щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі 5650 грн., що передбачено статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», однак відповідач безпідставно виплатив лише 920 грн. цієї допомоги, а тому різницю в сумі 4730 грн. просив стягнути з відповідача, визнавши його відмову цю допомогу виплати протиправною.

В судове засідання позивач не прибув, але надав до суду письмову заяву, в якій свій позов визнав та просив його задовольнити у повному обсязі, розглянувши справу без нього.

Представник Управління соціального захисту населення Кодимської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання також не прибув, надавши до суду письмове заперечення, в якому заявлених позивачем вимог не визнав та у задоволенні позову просив відмовити. Просив розглянути справу без нього.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій та відповідно до чинного законодавства України має право на отримання щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня (а.с.6).

У 2016 році щорічна одноразова грошова допомога до 5 травня позивачу виплачена в розмірі 920 грн. (а.с.5).

За змістом частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ пунктом 26 якого встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Вказані зміни Конституційним Судом України в установленому порядку неконституційними не визнавалися, а тому наразі є чинними.

Отже, Кабінету Міністрів України були надані повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни - учасникам бойових дій Кабінет Міністрів України 02 березня 2016 року прийняв постанову №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», підпунктом 2 пункту 1 якої установлено, що у 2016 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 920 грн.

Конституційний Суд України вирішував питання про те, чи має право держава змінювати порядок і розміри існуючих соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України та чи є обов'язковими для застосування судами України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України з питань соціального захисту громадян, видані на виконання вимог Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Так, у Рішенні №3-рп від 25 січня 2012 року Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України слід розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

У пункті 3 резолютивної частини рішення від 25 січня 2012 року зазначено, що під час вирішення справ про соціальний захист громадян суди керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Таким чином, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальний виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, у випадках передбачених законом.

У відповідності до статті 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Як вже зазначалося, у 2016 року позивачу була виплачена щорічна разова допомога у розмірі 920 грн.

При цьому суд враховує, що Конституційний Суд України в п.2.2 рішення від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 зазначив, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116 Конституції України).

У названому рішенні Конституційний Суд України також зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом, на що вказав Конституційний Суд України у Рішенні від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України. Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Наведена правова позиція Конституційного Суду України повністю узгоджується з правовою позицію Європейського суду з прав людини, викладеною в ухвалі від 3 червня 2014 року за заявою №43331/12 Валентини Ніканорівни Великоди проти України.

Крім цього, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі „Ейрі проти Ірландії" також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього ж суду у справі „Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що при вирішенні питання про розмір допомоги, передбаченої ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», необхідно керуватися постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Вказаний висновок відповідної правової позиції викладений у Постанові Верховного суду України від 18 жовтня 2016 року №21-2076а16, який відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України повинен бути врахований судом при виборі застосування правової норми до спірних правовідносин.

Отже, виплачуючи позивачу щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2016 рік у розмірі 920 грн., відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд визнає позовні вимоги позивача безпідставними, а тому в їх задоволенні відмовляє.

На підставі викладеного та керуючись ст.6, 8, 9, 11, 17, 70, 88, 94, 99, 158-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кодимської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Сопільняк О.М.