Справа № 826/1198/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Брагіна О.Є. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року Справа № 826/1198/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Горяйнова А.М., Мєзєнцева Є.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Окружного адміністративного суду м. Києва про визнання бездіяльності неправомірною,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва (далі - відповідач) про визнання неправомірною бездіяльності Окружного адміністративного суду м. Києва, що полягає у порушенні встановленого частиною 2 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» строку пред'явлення для виконання виконавчого листа № 826/23846/15, виданого 25.04.2016 р. Окружним адміністративним судом м. Києва.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року провадження у справі було закрито.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про закриття провадження у цій справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з наступних підстав.

Судова колегія встановила, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1, 2, 3 ст. 129 Конституції України передбачено, що Основними засадами судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 2) забезпечення доведеності вини; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 4) підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; 5) забезпечення обвинуваченому права на захист; 6) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 7) розумні строки розгляду справи судом; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; 9) обов'язковість судового рішення.

Законом можуть бути визначені також інші засади судочинства.

Судочинство провадиться суддею одноособово, колегією суддів чи судом присяжних.

Згідно з ч. 1 ст. 2, п.п. 1, 7, 9 ст. 3, ст. 17, ч.3 ст. 50 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідач - це суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за виключенням спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що суди не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх дій, рішень чи бездіяльності.

Аналогічна правова позиція застосована Верховним Судом України при постановленні ухвали від 23 березня 2011 року по справі № 6-1386св10, а також викладена в постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. № 6

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Крім того, у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 р. № 8 роз'яснено, що оскарження у будь-який спосіб, зокрема діяльності судів, щодо розгляду і вирішення справи поза передбаченим процесуальним законодавством порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів звертає увагу на те, що позов у даній справі ОСОБА_2 пред'явлено безпосередньо до суду як відповідача і предметом позовних вимог є бездіяльність суду, а отже в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для їх розгляду та вирішення в судовому порядку, зокрема за правилами КАС України, і позивач, вважаючи свої права та інтереси порушеними, не позбавлений можливості захистити їх в інший спосіб, зокрема в порядку встановлення судового контролю за виконанням відповідного рішення суду.

При цьому Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 р. у справі «МШ «Голуб» проти України» зазначено, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави.

Доводи апелянта про те, що Окружний адміністративний суд м. Києва, допустивши протиправну бездіяльність, ухилився від виконання дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», як суб'єкт владних повноважень, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, відповідно до ст. 1 зазначеного Закону, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, і як було встановлено вище, суд не є суб'єктом владних повноважень у розумінні КАС України, а отже провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України як таке, що не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким було повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у відповідності до вимог ст. 159 КАС України.

Згідно зі ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Київського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст.160 КАС України, виготовлено 09 серпня 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Горяйнов А.М.

Мєзєнцев Є.І.