Справа № 826/16634/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 серпня 2017 року № 826/16634/16

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Качура І.А., суддів Келеберди В.І., Федорчука А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до Державної казначейської служби України, в якому просив:

- стягнути з Державної Казначейської служби України на користь позивача суми за виконавчими документами за справами №2-ф-165/08 у сумі 3653,30 грн., № 2-2а-424/11. Вердиктів Європейського суду з прав людини суму ex gratia, що покриває матеріальну і моральну шкоду, а також судові витрати;

- зобов'язати Державну Казначейську службу України виплатити позивачу компенсацію у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми.

В обґрунтування позову зазначив, що Позивач є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом ІІ групи та інвалідом війни.

На виконанні у Державній Казначейській службі України за бюджетною програмою «Заходи щодо виконання рішень судів, що гарантовані державою» знаходяться виконавчі документи, видані Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення на користь ОСОБА_1 у справі № 2-а-165/08 суми 3653,30 грн. та у справі №2-2-ф-424/11 суми у розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи із Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (ст. 50, ч. 4 та ст. 54 ч. 3), за вердиктом Європейського суду з прав людини 66223/10 та 14063/14 «…суму ex gratia, що покриває матеріальну і моральну шкоду, а також судові витрати».

Як зазначено у позові, виконавчі документи були взяті на облік 05.03.2015 року згідно з Актом приймання - передавання за І-й квартал 2015 року.

Крім того, позивач вказує, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» за бюджетною програмою «Заходи щодо виконання рішень судів, що гарантовані державою» передбачено видатків на суму 144 757 млн. гривень, на виконанні у Казначействі перебуває рішень судів на суму понад 729,94 млн. гривень, що, на думку позивача, є перешкодою для стягнення коштів на його користь за виконавчими листами, виданими позивачу.

Виконавчі документи були передані позивачем, як він зазначає у своєму позові, на виконання та з урахуванням всіх вимог Порядку погашення заборгованості за рішеннями судів, виконання яких гарантується державою, затвердженого Постановою КМУ від 03.09.2014 року № 440, 29 грудня 2014 року, тому виконавчі документи, на думку позивача, мали б бути передані Актом приймання - передавання за ІІ квартал 2015 року, тому постановлення на їх виконання за актом за IV квартал 2016 року порушує строки приймання виконавчих документів на півтора роки та, відповідно, призвело до порушення прав позивача і вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Під час розгляду справи позивач позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені позовній заяві.

Представник відповідача під час розгляду справи позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив у їх задоволенні відмовити, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову.

В судовому засіданні за згодою позивача, представника відповідача ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI (далі по тексту - Закон № 4901-VI), цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Частиною першою статті 3 Закону № 4901-VI передбачено, що Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно з частиною ч. 4 ст. 3 того ж Закону, Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

У відповідності до п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов'язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризації та погашення заборгованості за такими судовими рішеннями врегульований постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою» від 03.09.2014 № 440.

У відповідності до п.п. 3, 4, 13, 15 і 20 вказаного Порядку, Рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Заявник подає до органу державної виконавчої служби: заяву про виконання рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал (дублікат) виконавчого документа або рішення суду (належним чином завірену його копію); копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органу державної податкової служби і мають відмітку у паспорті або до паспорта яких внесені дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків) та копію паспорта громадянина України.

Для отримання повідомлень, передбачених пунктами 9 і 17 цього Порядку, у заяві може зазначатися адреса електронної пошти.

У разі подання до органу державної виконавчої служби виконавчого документа заявник додає до нього копію судового рішення (за наявності).

У разі зміни способу і порядку виконання рішення до виконавчого документа або рішення суду заявник додає відповідну ухвалу суду про зміну способу і порядку виконання рішення.

Передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом.

Передача рішень здійснюється відповідальною особою на підставі акта приймання-передавання (додаток).

Акти приймання-передавання складаються окремо щодо кожної черги погашення заборгованості.

До акта приймання-передавання додається витяг з Реєстру щодо рішень, які передаються.

Погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок № 845).

Згідно п. 2 Порядку № 845, виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників під «безспірним списанням» розуміються операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання рішень про стягнення коштів Казначейством та його територіальними органами без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Відповідно до п. 3 Порядку № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктами 6 - 8 Порядку № 845 передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Виконавчі документи пред'являються до виконання протягом одного року з дня, що настає за днем набрання рішенням про стягнення коштів законної сили, якщо інше не передбачено законом.

У разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

Органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку приймають їх до розгляду та реєструють у відповідному журналі. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер; здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів; повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.

Стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку (п. 24 Порядку № 845).

Згідно з абз.1 п. 25 Порядку № 845, безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

Пунктом 33 Порядку № 845 передбачено, що у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з пп. 1 п. 47 цього Порядку.

Процедура безспірного списання коштів з державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів визначена п.п.47-52 Порядку.

Безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством України відповідно до п. 47 Порядку № 845 на підставі поданих органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника.

Тобто, безспірне списання коштів за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів здійснюється у разі неможливості здійснити таке списання відповідно до п. 24 Порядку № 845.

Відповідно до п. 48 Порядку № 845, для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі України відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.

У разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України (п. 49 Порядку № 845).

З матеріалів справи вбачається, що 14 лютого 2011 року постановою Броварського міськрайонного суду Київської області по адміністративній справі № 2-2-а-424/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах Київської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої суми, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірними дії УПФУ в м. Броварах Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті та виплаті державної і додаткової пенсії відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язано УПФУ в м. Броварах Київської області провести 19.07.2010 року перерахунок та виплату розміру державної і додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком та восьми мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням проведених виплат.

З наданої суду копії довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_1, виданої Броварським об'єднаним УПФУ Київської області від 28.10.2016 року № 4850, станом на 28.10.2016 року було проведено перерахунок пенсії відповідно до рішення суду, при цьому, сума до виплати склала 58407,46 грн., але не виплачувалась, у зв'язку зі змінами у чинному законодавстві та відсутністю цільових коштів на фінансування вказаних виплат.

Крім того, у відповідності до наданої суду копії виконавчого листа № 2-а-165/08, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області 23.09.2009 року, зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1, як інваліду ІІ групи, недоплачену щорічну разову грошову допомогу відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2004-2005 роки, з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Згідно з копією виконавчого листа № 2-а-166/09, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області, з Управління праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 стягнуто щорічну одноразову допомогу на оздоровлення за 2008 рік в розмірі 2905,00 грн.

З листа - відповіді Броварської міжрайонної прокуратури Київської області від 21.12.2011 року №148з/11 6032вих. вбачається, що ОСОБА_1 звертався до Броварської міжрайонної прокуратури Київської області з проханням провести перевірку законності дій службових осіб Відділу державної виконавчої служби Броварського МРУЮ та за результатами проведення такої перевірки було встановлено, що у ВДВС Броварського МРУЮ перебували виконавчі провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-165/08 та виконавчого листа 2-а-166/09. У зв'язку з відсутністю коштів на розрахунковому рахунку боржника, 21.12.2010 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа без виконання, а також роз'яснено ОСОБА_1, що він має право повторно пред'явити виконавчий документ до виконавчої служби.

Крім того, у відповідності до наданої суду копії листа - відповіді Державної казначейської служби України від 14.11.2016 року №513/1639-18991, ОСОБА_1 повідомлено про те, що станом на 11.11.2016 року виконавчі документи про перерахування коштів на його користь до органів Казначейства не надходили. Вказана відповідь була отримана Позивачем 14.11.2016 року особисто.

Згідно з наданою суду копією Акту приймання - передавання за 4 квартал 2016 року перша черга від 10.01.2017 року, затвердженого Начальником управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області та Начальником Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, на виконанні у Казначействі перебуває виконавчий лист №2-2-а-424/11 від 14.02.2011 року, виданий Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 58407,46 грн.

При цьому, суд звертає увагу на той факт, що Позивачем не надано суду будь - яких належних та допустимих доказів того, що ним 29.12.2014 року було подано до органу державної виконавчої служби на виконання виконавчий лист №2-а-165/08, виданий Броварським міськрайонним судом Київської області 23.09.2009 року, зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1, як інваліду ІІ групи, недоплачену щорічну разову грошову допомогу відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2004-2005 роки, з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року повторно, після повернення вказаного виконавчого листа ВДВС Броварського МРУЮ.

Також, позивачем не надано жодного підтвердження того, що ним 29.12.2014 року було подано також й виконавчий документ № 2-2-а-424/11, тому суд приходить до висновку, що посилання позивача на порушення його прав в частині поставлення у чергу на виконання цього виконавчого документу за актом приймання - передавання за IV квартал 2016 року є безпідставними та такими, що не можуть бути прийняті до уваги.

Крім того, з матеріалів справи та наданих суду доказів не вбачається, що Позивач взагалі звертався у встановленому законом порядку до органів державної виконавчої служби або до Державної казначейської служби України з вищевказаними виконавчими документами, пред'являв їх до виконання та 05.03.2015 року вони були взяті на облік згідно акту приймання - передавання за 1й квартал 2015 року, в той же час, матеріалами справи підтверджується факт постановлення Відповідачем на облік до виконання за Актом приймання - передавання за 4 квартал 2016 року виконавчого листа № 2-2а-424/11 на суму, що підлягає стягненню у розмірі 58407,46 грн.

Також, матеріалами справи підтверджується той факт, що станом на 11.11.2016 року на виконанні у Відповідача виконавчих документів про перерахування коштів на користь ОСОБА_1 не перебувало.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту порушення Відповідачем прав позивача в частині несвоєчасного взяття на облік виконавчого документу № 2-2-а-424/11, що призвело до несвоєчасного виконання вказаного виконавчого документа, також позивачем не доведено факту того, що ним пред'являвся 05.03.2015 року виконавчий лист № 2-а-165/08 на суму 3653,30 грн. до органів державної виконавчої влади.

Крім того, суд звертає увагу, що рішення суду відносно позову ОСОБА_1 відноситься до першої черги погашення заборгованості та було передано на виконання відповідачу на початку січня 2017 року. Відповідач в силу положень статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, проте всупереч вказаній нормі не довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позицію.

Разом з тим, суд також звертає увагу, що позивачем обрано невірний спосіб захисту свого порушеного права, оскільки боржником у справі № 2-2-а-424/11 є орган Пенсійного фонду України та відповідно до законів України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) стягненню підлягають кошти, які перебувають на рахунках боржника, а у разі відсутності таких коштів - з рахунків органів Державного казначейської служби України.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчі документи № 2-а-165/08 та №2-2-а-424/11 були повернуті ВДВС Броварського МРУЮ без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на розрахунковому рахунку боржника - УПФУ в м. Броварах Київської області, тому кошти на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню з рахунків органів Державної казначейської служби України.

В той же час, суд звертає увагу й на той факт, що Відповідачем був прийнятий до виконання виконавчий документ № 2-2-а-424/11 щодо стягнення на користь позивача грошової суми 58407,46 грн., яка була нарахована, але не виплачена Броварським об'єднаним УПФУ Київської області, на теперішній час вчиняються дії щодо виконання вказаного виконавчого листа, як пояснив представник відповідача у судовому засіданні, однак, з інформації на офіційному сайті Державної казначейської служби України (http://www.treasury.gov.ua/main/uk/docsearch/list?p=3504040&number=2-2-%D0%B0-424%2F11&name=&submit=%D0%9F%D0%BE%D1%88%D1%83%D0%BA) щодо виконання судового рішення №2-2-а-424/11 вбачається, що на теперішній час судове рішення не виконане, тобто Відповідач протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду на користь Позивача.

За таких обставин, суд вважає за можливе з метою повного захисту порушених прав ОСОБА_1, у відповідності до вимог ст. 11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та з урахуванням особливостей виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу, враховуючи положення статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», приходить до висновку про зобов'язання відповідача вчинити відповідні дії.

Крім того, відповідно до статті 5 Закону № 4901-VI, у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Аналогічна норма закріплена також у пункті 50 Порядку № 845, де передбачено, що за порушення встановленого законом строку перерахування коштів компенсація нараховується Казначейством, якщо боржником є державний орган.

Компенсація виплачується Казначейством на підставі рішення або постанови про виплату компенсації за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів.

У рішенні (постанові) про виплату компенсації зазначаються: назва і дата видачі виконавчого документа, найменування органу, що його видав; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та по батькові (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), код згідно з ЄДРПОУ або податковий номер (для юридичних осіб), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серія і номер паспорта для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття такого номера, реквізити рахунків стягувача і боржника; дата надходження документів та відомостей, необхідних для перерахування коштів, дата закінчення встановленого законом строку для перерахування коштів, дата перерахування коштів стягувачу; строк прострочення платежу; реквізити рахунка, з якого здійснюється безспірне списання; спосіб перерахування коштів стягувачу; сума нарахованої компенсації.

Рішення про виплату компенсації затверджується Головою Казначейства, а постанова - керівником органу державної виконавчої служби.

Враховуючи невиконання виконавчого документа №2-2-а-424/11 протягом більш ніж три місяці, у стягувача (позивача) наявне право, а у відповідача обов'язок з нарахування та виплати компенсації в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

З огляду на викладене, суд зобов'язує Державну казначейську службу України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з державного бюджету України компенсацію у розмірі трьох відсотків річних від несплачених у встановлений строк сум, визначених у виконавчому документу про примусове виконання виконавчого документу № 2-2-а-424/11.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, частково виконав покладений на нього обов'язку щодо доказування правомірності прийнятого рішення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст.. 94 КАС України, суд вважає за можливе віднести судові витрати за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71,122, 158 - 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов'язати Державну казначейську службу України здійснити дії щодо виконання виконавчого листа № 2-2а-424/11 від 14.02.2011 року, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області (сума стягнення 58407,46 грн.)

Зобов'язати Державну казначейську службу України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з державного бюджету України компенсацію у розмірі трьох відсотків річних від несплачених у встановлений строк сум, визначених у виконавчому листі № 2-2-а-424/11 від 14.02.2011 року, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області (сума стягнення 58407,46 грн.).

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Суддя І.А. Качур

Судді В.І. Келеберда

А.Б. Федорчук