Справа № 212/6689/16-а(2-а/215/86/17)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Дудіков А.В.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 серпня 2017 рокусправа № 212/6689/16-а(2-а/215/86/17)
Приміщення суду за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 08 червня 2017 року у справі №212/6689/16-а(2-а/215/86/17) за позовом ОСОБА_2 до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу із адміністративним позовом до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі - відповідач), в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати пенсії по інвалідності ІІІ групи загального захворювання та відмови відповідача виплачувати їй з 23 вересня 2016 року призначеної пенсії за віком, зобов'язати відповідача виплатити їй пенсію по інвалідності з 01 квітня 2015 року по 22 вересня 2016 року та відновити з 23 вересня 2016 року виплату пенсії за віком.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на даний час працює в Жовтневому районному суді м.Кривий Ріг Дніпропетровської області. З 2013 року їй встановлено ІІІ групу інвалідності загального захворювання довічно, у зв'язку з цим позивач отримувала пенсію по інвалідності на загальних підставах. З 01.04.2015 року Криворізьким північним об'єднаним Управлінням Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області виплату пенсії позивачу припинено. 23 вересня 2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перехід на пенсію за віком, однак, незважаючи на перехід на пенсію за віком, пенсія позивачу не нараховується та не виплачується. Вважає вказані дії відповідача неправомірними.

Постановою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 08 червня 2017 року позовні вимоги щодо поновлення виплати пенсії по інвалідності за період з 01 червня 2015 року по 07 травня 2016 року залишено без розгляду.

В задоволені позов вимог до Криворізького північного об'єднання управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо поновлення виплати пенсії по інвалідності за період з 08 травня 2016 року відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду матеріалам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що до вересня 2016 року не знала, що виплату пенсії по інвалідності їй повинні були поновити з 01 червня 2015 року, а дізналась у вересні від свої колег, тому висновок суду про порушення строку звернення з поновними вимогами за період з 01 червня 2015 року по 07 травня 2016 року базується на припущеннях, а не на доказах.

02.09.2016 року вона звернулась до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії по інвалідності з 01 червня 2015 року, проте їй було відмовлено.

18.06.2016 року у зв'язку з досягненням пенсійного віку позивач звернулась з заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з 23.09.2016 року,на яку їй повідомили, що незважаючи на призначення пенсії за віком, її виплачувати не будуть.

На даний час особам, які підпадають під дію Закону України «Про держану службу» та Закону України «Про судоустрій та статус суддів», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивач не дає право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Закону України «Про держану службу», у зв'язку з чим відпали підстави для призупинення виплати пенсії на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що з 01.02.2013 року ОСОБА_2 встановлено ІІІ групу інвалідності загального захворювання довічно, у зв'язку з цим вона отримує пенсію по інвалідності на загальних підставах (а.с. 22).

01.04.2015 року Криворізьким північним об'єднаним Управлінням Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області виплату пенсії позивачу припинено.

02 вересня 2016 ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії з 01.04.2015 року, однак листом від 07.09.2016 року їй повідомлено, що у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам, які працюють на посадах та на умовах передбачених Законом України «Про державну службу» призначені пенсії не виплачуються.

Згідно розпорядження №805987 від 30.09.2016 року позивача було переведено на пенсію за віком з 23 вересня 2016 року, пенсія не виплачувалась.

11 жовтня 2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про поновлення виплати їй пенсії за віком, призначеної з 23 вересня 2016 року.

19 жовтня 2016 року відповідач роз'яснив, щоЗаконом України від 24.12.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни у частину 1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам, які працюють на посадах та на умовах передбачених Законом України «Про державну службу» призначені пенсії не виплачуються (а.с.11).

Відповідно до ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, який становить шість місяців. Цей строк обчислюється, якщо не встановлено інше, з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулась з позовом до суду 08 листопада 2016 року, в якому просить визнати протиправними дії відповідача та зобов'язати поновити їй виплату пенсії з 01 червня 2015 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що про порушення свого права позивач знала з моменту припинення їй виплати такої пенсії.

Доводи позивача про те, що про порушення свого права на виплату пенсії за віком їй стало відомо лише у вересні 2016 року з листа відповідача від 02.09.2016 року є безпідставними, оскільки виплата пенсії позивача припинилась з 01 квітня 2015 року, а тому саме з цієї дати позивач дізналася про порушення своїх прав.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа "Стаббігс та інш. Проти Великобританії" рішення від 22.10.1996 року, "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.1980 року).

Враховуючи дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом, а саме 08 листопада 2016 року, суд першої інстанції прийшов до вірних висновків, що позовні вимоги в частині періоду з 01.06.2015 року по 07.05.2016 року належить залишити без розгляду.

Щодо позовних вимог за період з 08.05.2016 року, слід зазначити наступне.

Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 року (далі - Закон №213-VIII), у абз.2 ч.1 ст.47 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року викладений в наступній редакції: „Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах передбачених законами України "Про статус народного депутата України", „Про державну службу", "Про прокуратуру", „Про судоустрій і статус суддів" пенсії, призначені відповідно до цього закону не виплачуються".

Аналогічні зміни внесені до ст.37 Закону України „Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 року.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону №213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Згідно п.1 Прикінцевих положень Закону №213-VIII цей Закон набирає чинності з 1 квітня 2015 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015 року (далі - Закон №911-VIII) абзаци 2 та 3 ч.1 ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року викладені в такій редакції: „Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", „Про прокуратуру", „Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються".

Аналогічні зміни внесені до ст.37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 року.

Згідно п.1 Прикінцевих положень Закону №911-VIII цей Закон набирає чинності з 1 січня 2016 року.

Виходячи з наведених законодавчих норм, враховуючи те, що позивач працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", колегія суддів вважає, що відповідно до Закону №911-VIII в період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року виплата пенсії позивачу не повинна здійснюватись, отже дії відповідача щодо не виплати позивачу пенсії по інвалідності ІІІ групи загального захворювання у 2016 році та відмова відповідача виплачувати ОСОБА_2 з 23 вересня 2016 року призначену пенсію за віком є правомірними та такими, що відповідають законодавству, а тому підстави для задоволення вимог позивача в частині визнання таких дій протиправними відсутні.

Крім того, оскільки вказані положення законодавства не містять диференціації за підставами нарахування пенсії, дії відповідача по припиненню виплати пенсії за віком не суперечать вимогам чинного законодавства.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з огляду на доводи апеляційної скарги відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 08 червня 2017 року у справі №212/6689/16-а(2-а/215/86/17) за позовом ОСОБА_2 до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва