Справа № 369/8583/17
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2017-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/8583/17
Провадження № 2-а/369/278/17
ПОСТАНОВА

іменем України

11.08.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарі Ярмак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в особі Києво-Святошинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київської області до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Управління Державної міграційної служби України в особі Києво-Святошинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київської області звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку адміністративного судочинства з даним позовом, мотивуючи його тим, що 10 серпня 2017 року під час проведення спільних загальнодержавних цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері в смт. Чабани Київської області по вул. Машинобудівників 6в співробітниками Відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС України в Київській області спільно із співробітниками Києво- Святошинського ВП ГУ НП України була виявлена громадянка Республіки Грузії, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на території України без наявних законних підстав, які б надавали право законного перебування на території України на визначений термін.

В результаті проведення перевірки наявних у Відповідача документів встановлено, що громадянка Республіки Грузія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на території України без будь яких законних підстав, які б надавали право останньому знаходитись на території України на законних підставах. Разом з цим, відповідно до відміток в паспорті Відповідача було встановлено, що Первомайським РВ УДМС Країни в Миколаївській області щодо Відповідача було прийняте рішення про примусове повернення від 21 серпня 2014 року № 6 та зобов'язано залишити територію України до 20 вересня 2014 року.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року було встановлено та підтверджено, що громадянка Грузії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, прибула на території України 09.04.2014 року з приватною метою в безвізовому порядку по національному паспорту НОМЕР_1, виданий 20.06.2011 року, та ухилилась від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування на території України.

18.10.2014 працівниками Первомайського РВ УДМС в Миколаївській області повторно було виявлено відповідачку та встановлено, що рішення про примусове повернення від 21 серпня 2014 року № 6 Відповідач не виконала та відповідно до ст. №30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» щодо неї було прийняте рішення про примусове видворення з території України та Відповідачу було заборонено в'їзд на територію України строком на 3 роки ( до 20.02.2015 року).

Постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.11.2014 року про примусове видворення Відповідача було оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду, яким була винесена постанова від 04 лютого 2014 року якою позовні вимоги Відповідача були задоволені частково.

А саме суд постановив: Примусово видворити за межі України громадянку Грузії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; В частині щодо заборони в'їзду на територію України - відмовити.

Також іноземець заявив, що законного джерела існування, власності, та постійного місця проживання вона не має.

Тому позивач просив винести постанову про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з подальшим примусовим видворенням з України громадянки Грузії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Допустити негайне виконання постанови суду.

Ухвалою суду від 11.08.2017 р. позов в частині вимог щодо видворення громадянки Республіки Грузія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, було закрито.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 просила не видворяти її за межі України.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 10 серпня 2017 року під час проведення спільних загальнодержавних цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері в смт. Чабани Київської області по вул. Машинобудівників 6в співробітниками Відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС України в Київській області спільно із співробітниками Києво-Святошинського ВП ГУ НП України була виявлена громадянка Республіки Грузії, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на території України без наявних законних підстав, які б надавали право законного перебування на території України на визначений термін.

В результаті проведення перевірки наявних у Відповідача документів встановлено, що громадянка Республіки Грузія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на території України без будь яких законних підстав, які б надавали право останньому знаходитись на території України на законних підставах.

Згідно постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року було примусово видворено за межі України громадянку Грузії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства перебувають у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, протягом строку, необхідного для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як дванадцять місяців.

Стаття 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачає підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Зокрема, відповідно до ч.15статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які в'їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в'їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно статті 9 Закону іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов'язані подати свої біометричні дані для їх фіксації.

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Частиною першою статті 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їхні дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Частиною 5 статті 26 Закону визначено, що іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до вимог чинного законодавства України особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн:

-де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

-де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

-де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

-де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Згідно з пунктом 8 Типового Положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, поміщення іноземців до пункту перебування здійснюється його адміністрацією на підставі рішення адміністративного суду згідно з актом приймання-передачі після завершення органами внутрішніх справ, охорони державного кордону чи Служби безпеки документування порушення іноземцями законодавства України та у разі неможливості з об'єктивних причин (відсутність паспортних документів, коштів для повернення тощо) проведення організаційних і практичних заходів щодо їх адміністративного видворення.

Відповідно до п.3.1.1. Положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.10.2007 р. №390, адміністративне видворення в примусовому порядку передбачає затримання іноземця, оформлення примусового видворення, за необхідності примусового тримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Пунктом 3.1.3 вищезазначеного Положення передбачено, що поміщення іноземців до пункту тимчасового перебування здійснюється за направленням МВС України, Адміністрації Держприкордонслужби України чи Служби безпеки України або їх територіальних органів в Автономній ОСОБА_1 Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - заінтересовані органи), зразок якого наведено у додатку 1. До направлення долучаються документи, що посвідчують особу іноземця (за наявності), постанова суду про затримання іноземця або його примусове видворення, матеріали адміністративного затримання іноземця, передбачені законодавством України про адміністративні правопорушення (протокол про адміністративне затримання, протокол особистого огляду і огляду речей, протокол вилучення речей, документів та ін.).

Відповідно до статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із позовної заяви вбачається, що відповідач не надала належних документів на імміграцію в Україну, не надала документу на виїзд з України, офіційно ніде не працює, згідно постанови суду була примусово видворена за межі України, продовжує знаходитись на території України, а тому, є всі підстави вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду про примусове видворення.

Враховуючи те, що відповідач відповідно до ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», грубо та свідомо порушував законодавство України, останній не підпадає під захист статті 3 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» тому суд має всі підстави вважати, що відповідач ухилятися від виїзду за межі території України.

У відповідності до ст. 183-7 КАС України, суд при розгляді даної категорії справ може прийняти одне з таких рішень: 1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації; 2) зобов'язати іноземця або особу без громадянства внести заставу; затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Підстав щодо обрання до відповідача поруки або внесення застави не має.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, і у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 183-7 КАС, необхідно надати дозвіл на затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні громадянки Грузії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на строк що не перевищує 6 місяців.

Враховуючи вищевикладене та на підставі Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 71, 87, 158-163, 167, 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні громадянки Грузії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на строк що не перевищує 6 місяців.

Допустити негайне виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в п'ятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя: Дубас Т.В.