Справа № 431/2251/17
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кудрявцев І.В.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року справа №431/2251/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_4 та Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на постанову Старобільського районного суду Луганської області від 06 липня 2017 року у справі № 431/2251/17 за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до Старобільського районного суду Луганської області з адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Луганській області в якому просив у випадку пропуску строку на подання позову - поновити такий строк як такий, що пропущений з поважних та об'єктивних причин. Визнати неправомірними дії відповідача щодо прийняття рішення про припинення виплати ОСОБА_4 щомісячного довічного грошово утримання (пенсії за вислугою років) з 15 липня 2015 року, з 01.01.2016 року та з 01.01.2017 року до тепер, на підставі внесених змін до Закону України № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Законами № 213 - VIII від 02.03.2015 року, № 911 - VIII від 24.12.2015 року та № 1774 від 06.12.2016 року. Зобов'язати ГУ ПФУ в Луганській області поновити виплату ОСОБА_4, щомісячне довічне грошове утримання (пенсію за вислугою років) з 15 липня 2015 по 31 грудня 2015 року, з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року та з 01 січня 2017 року та не здійснювати припинення її виплати на підставі Закону № 1774 від 06.12.2016 року, у зв'язку з його не конституційністю. Зобов'язати ГУ ПФУ в Луганській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_4, щомісячне довічне грошове утримання (пенсії за вислугою років) з 15 липня 2015 року по 31грудня 2015 року, з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року та з 01 січня 2017 року до моменту поновлення її виплати.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 06 липня 2017 року, суд першої інстанції позовні вимоги частині визнання неправомірними дій ГУ ПФУ в Луганській області щодо прийняття рішення про припинення виплати щомісячного довічного грошового утримання (пенсії за вислугою років) з 15.07.2015 року, з 01.01.2016 року по 21.11.2016 року, в частині зобов'язання ГУ ПФУ в Луганській області поновити виплату щомісячне довічне грошове утримання (пенсію за вислугою років) з 15.07.2015 року по 31.12.2015 року, з 01.01.2016 року по 21.11.2016 року, в частині зобов'язання ГУ ПФУ в Луганській області здійснити нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання (пенсії за вислугою років) з 15.07.2015 року по 31.12.2015 року, з 01.01.2016 року по 21.11.2016 року - залишив без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення, відповідно до ч.99 КАС України.

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 06 липня 2017 року, суд частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_4

Визнав неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо припинення виплати щомісячного довічного грошового утримання (пенсії за вислугою років) ОСОБА_4 за період з 22.11.2016 року по 19.12.2016 року.

Зобов'язав Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити виплату та здійснити нарахування і виплату щомісячного довічного грошового утримання (пенсії за вислугою років) ОСОБА_4 за період з 22.11.2016 року по 19.12.2016 року

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання неправомірними дій щодо припинення виплати щомісячного довічного грошового утримання (пенсії за вислугою років) ОСОБА_4 за період з 20.12.2016 року по 31.12.2016 року, з 01.01.2017 року дотепер, зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити виплату та здійснити нарахування і виплату щомісячного довічного грошового утримання (пенсії за вислугою років) ОСОБА_4 за період з 20.12.2016 року по 31.12.2016 року, з 01.01.2017 року до моменту поновлення виплати та не здійснювати припинення її виплати - відмовив.

Не погодившись з постановою Старобільського районного суду Луганської області від 06 липня 2017 року, позивач подав апеляційну скаргу в якій посилається на неповну з'ясовність обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив про те, що вже раніш звертався до суду з аналогічним позовом, проте під час розгляду справи № 431/1222/17, він заявив клопотання про відкликання позову та залишення його без розгляду, а тому вважає, що вперше він звернувся до суду щодо своїх порушених вимог не 22.05.2017 року, а 20.03.2017 року. Зазначив відповідачем не приймалися письмові рішення, які є обов'язковими щодо призначення, перерахунку або припиненню виплат. Вважає, що внесення змін до Закону № 2262-XII якими тимчасово по 31 грудня 2017 року не виплачується призначена пенсія особам які обіймають посади держслужбовців, не чим не відрізняється від внесених змін до Закону № 2262-XII за період з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року, які було визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року у справі № 7-рп/2016. Просив скасувати постанову Старобільського районного суду Луганської області від 06 липня 2017 року, та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Також, з вказаною постановою суду першої інстанції, не погодився відповідач, який теж подав апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначив, що 20.12.2016 року Конституційним Судом України було прийнято рішення № 7-рп/2016 про визнання такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зі змінами, а саме першого речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на який поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Вважає, що так як вказані положення втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, то поновлення пенсійних виплат слід розпочинати саме з 20.12.2016 року по 31.12.2016 року. Просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Також, просив розглянути справу без участі представника ГУ ПФУ в Луганській області.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами п.2 ч.1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, встановила наступне.

Позивач ОСОБА_4 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII, з 15.07.2015 року працює в Луганській митниці ДФС, та виплата йому пенсії припинена на підставі ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII зі змінами внесеними Законами № 213-VIII від 02.03.2015 року, № 911-VIII від 24.12.2015 року та № 1774-VIII від 06.12.2016 року.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24.12.2015р. внесені зміни до законодавчих актів України та, у т. ч., у статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перше речення частини першої викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року у справі №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: - частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень; - першого речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

На підставі цього Рішення Конституційного суду України втратила чинність редакція першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015р. та відновила свою дію попередня редакція частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно якої тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Таким чином, оскільки відновленою редакцією ч.1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не передбачається на 2016 рік обмежень у виплаті пенсій, призначених відповідно до цього Закону, а тому колегія суддів вважає що у 2016 року позивач мав отримувати пенсію без будь-яких обмежень.

Проте, ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 06.07.2017 року відмовлено у поновленні ОСОБА_4 строку для звернення до суду з цим позовом в частині визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення дій за період з 15.07.2015 року по 21.11.2016 року, та позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій ГУ ПФУ в Луганській області щодо прийняття рішення про припинення виплати щомісячного довічного грошового утримання (пенсії за вислугою років) з 15.07.2015 року, з 01.01.2016 року по 21.11.2016 року, в частині зобов'язання ГУ ПФУ в Луганській області поновити виплату щомісячне довічне грошове утримання (пенсію за вислугою років) з 15.07.2015 року по 31.12.2015 року, з 01.01.2016 року по 21.11.2016 року, в частині зобов'язання ГУ ПФУ в Луганській області здійснити нарахування та виплату щомісячне довічне грошове утримання (пенсії за вислугою років) з 15.07.2015 року по 31.12.2015 року, з 01.01.2016 року по 21.11.2016 року, залишено без розгляду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначене судове рішення позивач не оскаржив, що в свою чергу позбавляє суд апеляційної інстанції можливості вирішити питання задоволення позовних вимог у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Рішення КСУ відповідачем виконано в частині проведення виплати пенсії позивачу з 20.12.2016 року по 31.12.2016 року, нарахованої за цей період.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № внесені зміни до законодавчих актів України та, у т. ч., у статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» частину першу викладено в такій редакції: «Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист»), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії не виплачуються».

Закон України № 1774-VIII набрав чинності з 01.01.2017 року та станом на момент розгляду справи не скасований, не змінений та не визнаний неконституційним, у такій редакції частина перша статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» діє до теперішнього часу та така її редакція станом на момент розгляду справи не скасована, не змінена та не визнана неконституційною.

Колегія суддів зазначає, що позивач продовжив працювати на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», що, виходячи з приписів чинного законодавства, а саме - ч.1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами внесеними Законом України №1774 від 06.12.2016 року, зумовлює призупинення виплати пенсії з дня набуття чинності законом - з 01.01.2017 року по 31 грудня 2017 року.

Стосовно доводів відповідача про те, що розпочати виплату призупиненої пенсії позивачу на підставі Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року слід з 20.12.2016 року, колегія суддів зазначає наступне.

Змінами до Закону № 2262-XII за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 року які визнані відповідно до Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року у справі №7-рп/2016 неконституційними, чітко визначений період обмеження з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, тобто прийнявши Рішення від 20.12.2016 року Конституційний Суд України визнав незаконним весь вказаний період, а не якусь небудь його частину.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями: 9, 11, 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на постанову Старобільського районного суду Луганської області від 06 липня 2017 року у справі № 431/2251/17 - залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя І.В. Геращенко

Судді Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова