Справа № 816/1148/17
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2017-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

816/1148/17

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2017 року

м. Полтава

Справа № 816/1148/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супруна Є.Б., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тера Ностра", третя особа: Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про стягнення коштів з рахунків платника за податковим боргом, -

В С Т А Н О В И В:

18 липня 2017 року Головне управління ДФС у Полтавській області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тера Ностра", третя особа: Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про стягнення коштів з рахунків платника за податковим боргом з податку на додану вартість у розмірі 239 563,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за відповідачем числиться податковий борг, який виник внаслідок несплати узгодженого грошового зобов’язання з податку на додану вартість. У зв'язку з несплатою відповідачем суми боргу добровільно, позивач просив стягнути даний борг у судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами.

Третя особа явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, причин неявки суду не повідомила.

За приписами частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, вважається, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Згідно вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладене, суд визнав за можливе здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідач перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Полтаві з 01.01.2017.

За приписами пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Сума узгодженого грошового зобов'язання, визначена вищезазначеною податковою декларацією, у встановлений діючим законодавством строк відповідачем не сплачена, а тому набула статусу податкового боргу, розмір якого складає 239 563,00 грн.

Згідно положень статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. У разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем 05.01.2016 винесено та направлено платнику податкову вимогу № 19-23 /а.с. 8/.

Доказів оскарження вказаної податкової вимоги суду не надано.

Відповідно до підпунктів 20.1.19 та 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини; застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21.12.2016 № 1797-VІІІ, який набрав чинності з 01.01.2017 (за виключенням окремих статей), внесені зміни до Податкового кодексу України щодо функцій та прав контролюючих органів та щодо функцій державних податкових інспекцій.

З 01.01.2017 контролюючим органом в межах даної справи є Головне управління ДФС у Полтавській області.

Враховуючи зазначені вище положення Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що чинним законодавством контролюючому органу надано право звертатись до суду з позовами про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Таким чином, наявність у відповідача податкового боргу за узгодженим грошовим зобов’язанням зі сплати податку на додану вартість підтверджено матеріалами справи в їх сукупності.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Суддя Є.Б. Супрун