Справа № 307/3323/16-а
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
16 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/5092/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого Шинкар Т.І.,
суддів Пліша М.А.,
секретаря судового засідання Чигер І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області, правонаступник Тячівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 березня 2017 року у справі №307/3323/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області про визнання дій неправомірними, -
28.11.2016 ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області, правонаступником якого є Тячівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, (далі - Управління), просила, з врахуванням заяви про зміну предмета позову від 04.01.2017, визнати неправомірними дії відповідача щодо неврахування при обчисленні пенсії згідно Закону України «Про державну службу» 25 291,97 грн. сум матеріальної допомоги та індексації та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати, на які нараховуються збір на обов'язкове державне пенсійне страхування пенсії, з урахуванням матеріальної допомоги та індексації та виплатити різницю перерахованої пенсії з дня призначення пенсії згідно Закону України «Про державне службу», а саме з 27.03.2014 по 25.11.2016 (дату звернення до суду з відповідним позовом).
Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.03.2017 позов задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2017 апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області, правонаступник Тячівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, задоволено частково, постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 березня 2017 року у справі №307/3323/16-а скасовано та прийняти нову, якою позов задовольнити частково: визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду в Тячівському районі Закарпатської області щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії, згідно з Законом України «Про державну службу» 25 291, 97 грн. суми матеріальної допомоги та індексації ОСОБА_2: зобов'язано Тячівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області правонаступника Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_2 згідно з Законом України «Про державну службу» в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування пенсії, з урахуванням матеріальної допомоги та індексації та виплати різницю перерахованої пенсії з 28.05.2016 по 25.11.2016 згідно з Законом України «Про державну службу». Позовні вимоги щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_2 пенсії з 27.03.2014 по 27.05.2016 залишено без розгляду.
10.07.2017 ОСОБА_2 подала заяву про ухвалення додаткового рішення у справі 307/3323/16-а (№876/5092/17), яким вирішити питання розподілу понесених при подачі позову судових витрат. Вказує, що при зверненні в суд з позовом було сплачено судовий збір у розмірі 551,20 грн., однак при ухваленні судом апеляційної інстанції постанови питання розподілу понесених судових витрат не вирішено.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.3 ст.168 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розглядові питання про ухвалення додаткового судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що заяву ОСОБА_2 слід задовольнити з огляду на наступне.
Перелік правових підстав, за наявності яких суд може постановити додаткове рішення, передбачений ч.1 ст.168 КАС України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до ч.1 ст.168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з положеннями п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.
Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 28.11.2013 №12-рп/2013, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя.
Згідно з ч.1 та ч.2 ст.87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон №3674-VI).
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.
Згідно з ч.1 ст.94 КАС України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 № 484-VIII, який набрав чинності з 01.09.2015, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.6 ст.94 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід враховувати, що за змістом частини 3 статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2017 апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області, правонаступник Тячівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, задоволено частково, постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 березня 2017 року у справі №307/3323/16-а скасовано та прийняти нову, якою позов задовольнити частково, однак питання, щодо розподілу судових витрат не вирішено.
Згідно з квитанцією №120D1F18CF від 25.11.2016 ОСОБА_2 сплатила 551,20 грн. за подання позовної заяви.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне усунути неповноту судового рішення та прийняти додаткову постанову, якою, враховуючи положення ст.94 КАС України та часткове задоволення позовних вимог, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тячівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_2 275,60 грн. (551,20:2=275,60) судового збору, сплаченого відповідно до квитанції №120D1F18CF від 25.11.2016.
Керуючись статтями 41, 94, 160, 168, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 307/3323/16-а задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тячівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_2 275,60грн. (двісті сімдесят п'ять гривень шістдесят копійок) судового збору.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш