Справа № 812/525/17
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 серпня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/525/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Басової Н.М.

при секретарі судового засідання: Дюкаревій М.І.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Сколобан В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС України у Луганській області про зобов'язання здійснити перерахунок щодо сплати за користування земельними ділянками,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду звернувся з адміністративним позовом фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - Позивач, ФОП ОСОБА_1.) до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС України у Луганській області (далі - Відповідач) про зобов'язання здійснити перерахунок щодо сплати за користування земельними ділянками.

В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_1 зазначив, що зареєстрований у якості фізичної особи-підприємця та перебуває на обліку у Відповідача як платник земельного податку, у зв'язку з тим, що здійснює свою господарську діяльність на землях комерційного використання, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

У 2014-2016 роках Позивач подавав до податкового органу податкові декларації з земельного податку, якими самостійно визначив грошові зобов'язання.

Посилаючись на Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII, Позивач вважає, що під час проведення антитерористичної операції звільняються суб'єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, скасовано на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Скориставшись правом на звільнення від плати за користування земельними ділянками, Позивач подав до податкового органу уточнюючі податкові декларації за 2014, 2015, 2016 роки по сплаті за користування земельними ділянками, згідно яких були зняті нарахування з плати за земельні ділянки за період дії норм Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Але незважаючи на вказане ДПІ у м. Сєвєродонецьку не здійснило перерахунок за зобов'язаннями щодо плати за користування земельними ділянками.

Позивач просить зобов'язати Відповідача здійснити перерахунок за період з 14 квітня 2014 року по 07 червня 2016 року за зобов'язаннями ФОП ОСОБА_1 щодо плати за користування земельними ділянками з урахуванням уточнюючих декларацій за 2014, 2015, 2016 роки. Кошти, сплачені за користування земельними ділянками за цей період, вважати переплатою (т.1 а.с.3-6).

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити та надав пояснення аналогічні викладеним в адміністративному позові.

Відповідач надав письмові заперечення (т.1 а.с.97-101). В обґрунтування заперечень зазначив, що між Позивачем та Сєвєродонецькою міською радою було укладено договір оренди землі від 29.05.2008 №88 на 25 років строком по 22.05.2033 включно. Відповідно до п.9 договору орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі та розмірі: 20817,26 грн. на рік, що складає 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 346954,30 грн. (п.5 договору). Згідно п.11 договору орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі 1734,77 грн. протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. Додатковою угодою від 15.12.2009 №1 до вказаного договору п.5 розділу «об'єкт оренди» змінено. 01.01.2009 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 399696,88 грн. В п.п.9.11 розділу «Орендна плата» договору - з 01.01.2009 орендна плата вноситься «Орендарем» самостійно у грошовій формі в розмірі 23981,76 грн. на рік, що складає 6% від нормативної грошової оцінки. Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі 1998,48 грн. протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Крім того, Позивачем та Сєвєродонецькою міською радою було укладено договір оренди землі від 13.01.2010 №70 на 25 років строком по 23.12.2034 включно. Відповідно до п.9 договору орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі та розмірі: 48051,45 грн. на рік, що складає 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 961029,04 грн. (п.5 договору). Згідно з п.11 договору орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі 4004,29 грн. потягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. Додатковою угодою від 09.11.2010 №1 до вказаного договору п.5 розділу «об'єкт оренди» змінено. Так,з 01.01.2010 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1017775,38 грн., з05.10.2010 на період реконструкції - 424055,14 грн., після завершення реконструкції - 1017775,38 грн. В п.п.9,11 розділу «орендна плата» договору - з 01.01.2010 орендна плата вноситься «орендарем» самостійно у грошовій формі в розмірі 50888,77 грн. на рік, що складає 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно у розмірі 4240,73 грн. протягом 30 календарних днів,наступних за останнім календарним днем звітного місяця. З 05.10.2010 - 12721,65 грн. на рік на період реконструкції, що складає 3% від нормативної грошової оцінки землі, 50888,77 грн. на рік після завершення реконструкції, що складає 5% від нормативної грошової оцінки. Орендна плата вноситься «Орендарем» у такі строки: щомісячно в розмірі 1060,14 грн. на період реконструкції та 4240,73 грн. після реконструкції протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Позивачем до Відповідача було подано податкові декларації з плати за землю. В подальшому Позивачем до Відповідача було подано заяву від 15.03.2016 №174 щодо прийняття уточненої декларації за 2016 рік по сплаті за користування земельними ділянками. Відповідач направив на адресу Позивача лист від 22.07.2016 №9086/12-14-13-01120 про розгляд вищевказаної заяви.

Як зазначає Відповідач, відповідно до поданих уточнюючих декларацій Позивачем, Відповідачем зменшено суми податкових зобов'язань з орендної плати, що видно з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 У зв'язку з чим, відсутні підстави здійснення перерахунку, а тому спір відсутній.

Щодо посилання Позивача на лист Торгово-промислової палати України від 09.03.2016 №173 про пряму дію ст.6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», у зв'язку з чим не вимагається додаткове отримання сертифікату про форс-мажорні обставини, Відповідач зазначив наступне. Позивачем не надано сертифікату Торгово-промислової палати України про посвідчення форс-мажорних обставин, тоді, як відповідно до ст.10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що єдиним належним та достатнім документом, який підтверджує настання обставин непереборної сили, що мали місце на території проведення антитерористичної операції як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Обов'язковими підставами для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, є знаходження суб'єкта господарювання на території проведення антитерористичної операції та наявність сертифікату Торгово-промислової палати, який підтверджує наявність обставин непереборної сили (форс-мажору). На підставі викладеного, Відповідач просив відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідач позов не визнав, надав пояснення аналогічні викладеним в запереченнях на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов до наступного.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 06.09.2004 №0000171, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Серії НОМЕР_1 (т.1 а.с.7,102), випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1 а.с.8-9).

Між Позивачем та Сєвєродонецькою міською радою було укладено договір оренди землі від 29.05.2008 №88 строком на 25 років, до 22.05.2033 включно, площею 0,1727 га. Орендна плата у розмірі 20817,26 грн. на рік, що складає 6,00% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у розмірі 346954,30 грн. (т.1 а.с.22-23).

Додатковою угодою від 15.12.2009 до цього договору було змінено п.5 розділу «об'єкт оренди» - з 01.01.2009 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 399696,88 грн.; п.9,11 розділу «орендна плата» змінено - орендна плата вноситься «орендарем» самостійно у грошовій формі в розмірі 23981,76 грн. на рік, що складає 6,00% від нормативної грошової оцінки. Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі 1998,48 грн. протягом 30 календарних днів наступних за останнім календарним днем звітного місяця (т.1 а.с.103).

Також між позивачем та Сєвєродонецькою міською радою укладено договір оренди землі від 13.01.2010 строком на 25 років, до 23.12.2034 року включно, площею 0,7174 га. Орендна плата у розмірі 48051,45 грн. на рік, що складає 5,00% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (т.1 а.с.105-107).

Додатковою угодою від 09.11.2010 до цього договору було змінено п.5 розділу «об'єкт оренди» - з 01.01.2010 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1017775,38 грн., з 05.10.2010 на період реконструкції - 424055,14 грн., після завершення реконструкції - 1017775,38 грн.; п.9,11 розділу «орендна плата» змінено - орендна плата вноситься «орендарем» самостійно у грошовій формі в розмірі з 01.01.2010 - 50888,77 грн. на рік, що складає 5,00% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі 4240,73 грн. протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця; з 05.10.2010 - 12721,65 грн. на рік на період реконструкції, що складає 3,00% від нормативної грошової оцінки, 50888,77 грн. на рік після завершення реконструкції, що складає 5,00% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі 1060,14 грн. на період реконструкції та 4240,73 грн. після завершення реконструкції протягом 30 календарних днів, наступним за останнім календарним днем звітного місяця (т.1 а.с.112).

Протягом 2014-2016 років Позивач подавав до контролюючого органу податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), а саме:

- від 19.02.2015 (звітну) за податковий період 2014 року, з визначенням нарахованої орендної плати за землі державної або комунальної власності: всього - 36703,41 грн. в період з січня по листопад - 3058,62 грн., грудень - 3058,64 грн. (т.1 а.с.114-117);

- від 06.02.2017 (уточнюючу) за податковий період 2014 року, з визначенням нарахованої до зменшення орендної плати за землі державної або комунальної власності: всього - 24468,98 грн. в період з травня по листопад - 3058,62 грн., грудень - 3058,64 грн. (т.1 а.с.119-121);

- від 19.02.2015 (звітну) за податковий період 2015 року, з визначенням нарахованої орендної плати за землі державної або комунальної власності: всього - 36703,41 грн. в період з січня по листопад - 3058,62 грн., грудень - 3058,64 грн. (т.1 а.с.122-125);

- від 06.02.2017 (уточнюючу) за податковий період 2015 року, з визначенням нарахованої до зменшення орендної плати за землі державної або комунальної власності: всього - 36703,41 грн. в період з січня по листопад - 3058,62 грн., грудень - 3058,64 грн. (т.1 а.с.127-129);

- від 18.02.2016 (нову звітну) за податковий період 2016 року, з визначенням нарахованої орендної плати за землі державної або комунальної власності: всього - 68224,23 грн. в період з січня по листопад - 5685,35 грн., грудень - 5685,38 грн. (т.1 а.с.130-132);

- від 12.03.2016 (уточнюючу) за податковий період 2016 року, з визначенням до зменшення нарахованої орендної плати за землі державної або комунальної власності: всього - 62538,88 грн. в період з лютого по листопад - 5685,35 грн., грудень - 5685,38 грн., до збільшення - січень-5685,35 грн. (т.1 а.с.133-135);

- від 17.07.2016 (уточнюючу) за податковий період 2016 року, з визначенням до збільшеної нарахованої орендної плати за землі державної або комунальної власності: всього - 39797,48 грн. в період з червня по листопад - 5685,35 грн., грудень - 5685,38 грн. (т.1 а.с.136-138).

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд керується таким.

Відповідно до положень статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Згідно з пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (далі - Закон № 1669) період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014.

Статтею 6 Закону № 1669 (в редакції, чинній до 08.06.2016) встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Розпорядженням КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (Закон № 1669) був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Відповідно до вказаного Додатку в розділі «Луганська область» пункт «Міста обласного значення» під номером 13, зокрема, зазначено: м. Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада).

Розпорядженням КМУ від 05 листопада 2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053» зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Відповідно до Додатку в розділі «Луганська область» пункт «Міста обласного значення» під номером 13, зокрема, зазначено: м. Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада).

Пунктом 3 визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053».

Таким чином, місто Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада) є населеним пунктом, на території якого здійснювалась антитерористична операція, а відтак, позивач користується правом, встановленим статтею 6 Закону № 1669, щодо звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування» (набув чинності 08.06.2016) внесені зміни до статті 6 Закону № 1669, а саме текст статті 6 викладено в такій редакції: «Звільнити суб'єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону».

Отже, статтею 6 Закону № 1669 (в редакції від 08.06.2016) звільнено суб'єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, де зазначено, що Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» місто Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада) не зазначено.

Таким чином, відповідно до положень Закону № 1669 підставою для звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності та скасування орендної плати за користування державним та комунальним майном стосовно конкретних суб'єктів господарювання є встановлення факту здійснення ними діяльності на території проведення антитерористичної операції за період з 14.04.2014 по 07.06.2016.

Зазначена підстава відносно Позивача встановлена судом при розгляді цієї справи, тому суд робить висновок про те, що в силу Закону № 1669 ФОП ОСОБА_1 у період з 14.04.2014 по 07.06.2016 звільнений від плати за користування земельними ділянками в місті Сєвєродонецьку (Сєвєродонецька міська рада).

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Скориставшись встановленим Законом № 1669 правом на звільнення від плати за користування земельними ділянками, Позивач подав до контролюючого органу уточнюючі податкові декларації.

Щодо посилань Позивача на те, що Відповідач не здійснив перерахунок за зобов'язаннями щодо плати за користування земельними ділянками у зв'язку з поданням уточнюючих податкових декларацій суд зазначає таке.

Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182, затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (далі Порядок № 787).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 787 цей Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі).

Пунктом 3 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника.

Отже, повернення коштів на рахунок платника можливе на підставі відповідної заяви платника.

Наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 № 1146, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 31 грудня 2015 року за № 1679/28124, затверджено Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань (далі Порядок № 1146).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1146 у разі наявності у платника податкового боргу повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1146 повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

З інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 суд встановив, що суми податкових зобов'язань з орендної плати зменшені Відповідачем на підставі поданих платником уточнюючих податкових декларацій (т.1 а.с.139-245).

Станом на 30.04.2017 за платником рахується переплата у розмірі 126908,17грн. та позитивне сальдо, що підтверджується інтегрованою карткою платника податку та актом звірення розрахунків №1947-07 від 25.05.2017 (т.1 а.с.139-245, т.2 а.с.49).

Отже, дії відповідача є правомірними. Що стосується суми переплати, як зазначив суд раніше, вказана сума може бути повернута платнику за відповідною заявою. В судовому засіданні судом встановлено, що позивач з такою заявою до податкових органів не звертався.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного суд вважає дії Відповідача правомірними, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог у відповідності до статті 94 КАС України судові витрати, понесені позивачем, йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС України у Луганській області про зобов'язання здійснити перерахунок щодо сплати за користування земельними ділянками відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 15 серпня 2017 року.

Суддя Н.М. Басова