Справа № 826/4768/17
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 серпня 2017 року № 826/4768/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Вєкуа Н.Г., суддів: Костенка Д.А., Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Міністерства внутрішніх справ України
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій щодо надання неповної інформації та зобов'язання вчинити дії.

У процесі розгляду справи від Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача.

У судовому засіданні 29.05.2017 року протокольною ухвалою суд замінив неналежного відповідача - Департамент інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України на належного - Міністерство внутрішніх справ України.

У зв'язку з зміною відповідача, позивачем надіслано клопотання про уточнення позовних вимог, в якому останній просить суд:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України в особі департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення щодо зазначення у довідці № на бланку серії КАЗ №0566471 відомостей, які не запитувались, а саме: Разом з тим є особою, яку 10.06.2013 року засуджено за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 ККУ, до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати визначені посади терміном на 3 роки, з позбавленням спеціального звання. Із застосуванням ст. 75, ст.76 ККУ звільнено від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки. Рішенням Апеляційного суду м. Севастополя від 23.09.2013 вирок Гагарінського районного суду м. Севастополя від 10.06.2013 року відмінено, кримінальну справу направлено на додаткове розслідування до прокуратури м. Севастополя. Відомості про результати судового розгляду до МВС не надходили;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення надати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 повну та точну інформацію на його запит щодо наявності (відсутності) за ним судимостей без вказування додаткових відомостей;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення виключити із бази даних управління інформацію відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо засудження 10.06.2013. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 ККУ, до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати визначені посади терміном на 3 роки, з позбавленням спеціального звання. Із застосуванням ст. 75, ст.76 ККУ звільнено від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки. Рішенням Апеляційного суду м. Севастополя від 23.09.2013 вирок Гагарінського районного суду м. Севастополя від 10.06.2013 року відмінено, кримінальну справу направлено на додаткове розслідування до прокуратури м. Севастополя.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в березні 2017 року ОСОБА_1 отримав довідку на бланку серії КАЗ №0566471 № , в якій було зазначено про те, що "за обліками МВС громадянин (ка) України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець м. Севастополь України на території України станом на 15.03.2017 не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Разом з тим є особою, яку 10.06.2013 року засуджено за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 ККУ, до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати визначені посади терміном на 3 роки, з позбавленням спеціального звання. Із застосуванням ст. 75, ст.76 ККУ звільнено від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки. Рішенням Апеляційного суду м.Севастополя від 23.09.2013 року вирок Гагарінського районного суду м. Севастополя від 10.06.2013 року відмінено, кримінальну справу направлено на додаткове розслідування до прокуратури м. Севастополя Відомості про результати судового розгляду до МВС не надходили

На думку позивача, надана інформація не узгоджується з вимогами Закону України "Про доступ до публічної інформації", оскільки вона не є інформацією про судимість та не стосується суті запиту, у зв'язку з чим її протиправно включено в довідку.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату , час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Натомість , відповідачем було надано письмове клопотання щодо розгляду справи за його відсутності, також було надано письмові заперечення на позовну заяву ОСОБА_1, які долучено до матеріалів справи.

У тексті своїх заперечень відповідач зазначає, що діяв в межах своїх повноважень та відповідно до чинного законодавства України, а саме відповідно до Порядку доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 29.11.2016 № 1256 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 січня 2017 року за № 22/29890, розділом V якого встановлюється новий порядок отримання Заявником відомостей з персонально - довідкового обліку. Відповідно до Порядку № 1265 відомості надаються у формі Довідки про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством. За таких обставин, відповідач наголошує про безпідставність, необґрунтованість, незаконність вимог та тверджень позивача. У задоволенні позовних вимог просив суд відмовити повністю.

В судовому засіданні, суд керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1, звернувся до Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення Міністерства внутрішніх справ України із заявою про надання довідки про відсутність судимості.

Судом встановлено, що позивач отримав довідку на бланку серії КАЗ №0566471 №, за змістом якої ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець м. Севастополь України на території України станом на 15.03.2017 року не знятої чи не погашеної судимості немає та в розшуку не перебуває. Разом з тим є особою, яку 10.06.2013 року засуджено за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 ККУ, до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати визначені посади терміном на 3 роки, з позбавленням спеціального звання. Із застосуванням ст. 75, ст.76 ККУ звільнено від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки. Рішенням Апеляційного суду м. Севастополя від 23.09.2013 року вирок Гагарінського районного суду м. Севастополя від 10.06.2013 року відмінено, кримінальну справу направлено на додаткове розслідування до прокуратури м. Севастополя. Відомості про результати розгляду справи до МВС не надходили.

Не погоджуючись із наданням інформації, яка не запитувалась, ОСОБА_1 звернувся із вказаним позовом до суду.

Оцінюючи подані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону України "Про інформацію" кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року № 2939-VI.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 10 Закону України "Про доступ до публічної інформації" кожна особа має право доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 10 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

При цьому, відмова особі в доступі до інформації про неї, приховування, незаконне збирання, використання, зберігання чи поширення інформації можуть бути оскаржені (ч. 5 ст. 10 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Відповідно до пп. 9.9 п. 9 Інструкції про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Державного департаменту України з питань виконання покарань № 823/188 від 23.08.2002 року, інформацію про судимість (несудимість) за особистими зверненнями громадян надають територіальні УОІ-ВОІ за місцем останнього постійного мешкання цих громадян з урахуванням вимог статей 5, 89, 108 КК України. Довідка надається на бланку встановленого зразка за підписом керівника та засвідчується печаткою підрозділу з її обов'язковою реєстрацією.

Наказом МВС України від 29.11.2016 року №1256 затверджено новий Порядок доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України. Розділом V вказаного нормативно-правового акта встановлюється новий порядок отримання Заявником відомостей з персонально-довідкового обліку.

Інструкція №823/188 втрачаю свою дію в тій частині, в якій суперечить Порядку № 1256.

ОСОБА_1 звернувся до Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України із запитом на отримання довідки про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально - процесуальним законодавством України, та отримав інформацію станом на 15.03.2017 року. Таким чином, в процесі обробки його запиту мали застосовуватися положення Порядку №1265.

Відповідно до п. 2 Розділу V Порядку №1256 відомості з персонально-довідкового обліку надаються Заявнику у формі Довідки з дотриманням вимог законодавства про звернення громадян та захист персональних даних, на підставі запиту на отримання довідки про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, що подається за формою, наведеною в додатку 2 цього Порядку.

Пунктом 14 Розділу V Порядку №1256,визначено, що у разі незгоди з відомостями, що надані в Довідці, Заявник може надати до ДІТ офіційні документи (вирок суду, довідку з місць позбавлення волі тощо) для внесення відповідних змін до персонально-довідкового обліку.

Водночас, відповідно до Порядку, довідка - документ, який містить відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, та надається фізичній особі у відповідь на її запит.

Також визначено, що персонально-довідковий облік - систематизований банк (база) даних інформаційної підсистеми «Оперативно-довідкова картотека» єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України стосовно осіб, яким повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення, та осіб, яких засуджено за вчинення кримінального правопорушення.

Отже, системний аналіз вказаних положень дає підстави стверджувати про те, що довідка, яка надається Департаментом інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України має містити інформацію за трьома напрямками, а саме: 1) про притягнення особи до кримінальної відповідальності; 2) про відсутність (наявність) судимості та 3) про наявність обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України.

Як свідчить долучена до справи Довідка на бланку серії КАЗ №0566471 №, видана гр. ОСОБА_1, крім належних до запитаної інформації про те, що за обліками МВС громадянин ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець м. Севастополь України на території України станом на 15.03.2017 року не знятої чи не погашеної судимості немає та в розшуку не перебуває, зазначена ще й інша, не запитувана інформація. А саме:« Разом з тим є особою, яку 10.06.2013 року засуджено за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 ККУ, до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати визначені посади терміном на 3 роки, з позбавленням спеціального звання. Із застосуванням ст. 75, ст.76 ККУ звільнено від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки. Рішенням Апеляційного суду м. Севастополя від 23.09.2013 року вирок Гагарінського районного суду м. Севастополя від 10.06.2013 року відмінено, кримінальну справу направлено на додаткове розслідування до прокуратури м. Севастополя. Відомості про результати розгляду справи до МВС не надходили.»

Як вбачається з листів прокуратури АРК та Генеральної прокуратури України, кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_1 повернута ухвалою апеляційного суду міста Севастополя від 23.09.2013 року в прокуратуру для проведення додаткового судового розслідування. Матеріали кримінального провадження залишились на території анексованого Російською Федерацією півострова Крим. У зв'язку з цим визначити послідовність кримінальному провадженні на даний час не виявляється можливим.

За змістом ст.88 Кримінального кодексу України, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Судимість має правове значення у разі вчинення нового злочину, а також в інших випадках, передбачених законами України. Особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, злочинність і караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості. Особи, які були реабілітовані, визнаються такими, що не мають судимості.

На підставі ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, враховуючи визначені ст.62 Конституції України гарантії, суд вважає, що до довідки про відсутність (наявність) судимості може включатися виключно інформація щодо судимостей особи, що підтверджені відповідними судовими рішеннями, які набули законної сили, з урахуванням вимог статей 5 (зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі), 89 (строки погашення судимості), 108 (погашення та зняття судимості) Кримінального кодексу України.

Водночас суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні інформація про наявність вироку в кримінальному провадженні №0000086.

За змістом п.6 ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Таким чином, позивач отримав інформацію, яка не узгоджується з вищенаведеними нормами законодавства, оскільки вона не є інформацією про судимість та не стосується суті запиту, містить суперечливу інформацію, у зв'язку з чим наявні підстави для задоволення позову.

Крім того, суд вважає за необхідне зобов'язати зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення виключити із бази даних управління інформацію відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо засудження 10.06.2013. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 ККУ, до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати визначені посади терміном на 3 роки, з позбавленням спеціального звання. Із застосуванням ст. 75, ст.76 ККУ звільнено від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки. Рішенням Апеляційного суду м. Севастополя від 23.09.2013 вирок Гагарінського районного суду м. Севастополя від 10.06.2013 року відмінено, кримінальну справу направлено на додаткове розслідування до прокуратури м. Севастополя.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.3 статті 2 КАС України).

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 правомірні, документально підтверджені, та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 160-163, 167, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України в особі департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення щодо зазначення у довідці № на бланку серії КАЗ №0566471 відомостей, які не запитувались, а саме: Разом з тим є особою, яку 10.06.2013 року засуджено за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 ККУ, до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати визначені посади терміном на 3 роки, з позбавленням спеціального звання. Із застосуванням ст. 75, ст.76 ККУ звільнено від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки. Рішенням Апеляційного суду м. Севастополя від 23.09.2013 вирок Гагарінського районного суду м. Севастополя від 10.06.2013 року відмінено, кримінальну справу направлено на додаткове розслідування до прокуратури м. Севастополя. Відомості про результати судового розгляду до МВС не надходили;

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення надати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 повну та точну інформацію на його запит щодо наявності (відсутності) за ним судимостей без вказування додаткових відомостей;

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення виключити із бази даних управління інформацію відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо засудження 10.06.2013. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 ККУ, до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати визначені посади терміном на 3 роки, з позбавленням спеціального звання. Із застосуванням ст. 75, ст.76 ККУ звільнено від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки. Рішенням Апеляційного суду м. Севастополя від 23.09.2013 вирок Гагарінського районного суду м. Севастополя від 10.06.2013 року відмінено, кримінальну справу направлено на додаткове розслідування до прокуратури м. Севастополя.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Вєкуа

Судді Костенко Д.А.

Шрамко Ю.Т.