Справа № 754/3662/17
Суддя: Лісовська О. В.
Дата ухвалення: 2017-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/363/17
Справа №754/3662/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною щодо неприйняття рішення та зобов'язання прийняти рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання бездіяльності протиправною щодо неприйняття рішення та зобов"язання прийняти рішення, мотивуючи свої вимоги тим, що нею 09.03.2017 року було подано заяву про примусове виконання рішення до канцелярії Відділу примусового виконання рішень, в якій вона просила відкрити виконавче провадження з негайним накладенням арешту на кошти та майно боржника після відкриття виконавчого провадження. 15.03.2017 року нею було отримано лист від відповідача, в якому було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53221858 від 23.02.2017 року, але постанову про накладення арешту на кошти та майно боржника надіслано не було. 17.03.2017 року представник позивачки був ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження, але при цьому постанову про накладення арешту йому надано не було. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить визнати бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаспаряна Р.Г. щодо прийняття рішення про накладення арешту на кошти та майно боржника після відкриття виконавчого провадження протиправною; зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві прийняти рішення про накладення арешту на кошти та майно боржника від 23.02.2017 року.

Позивачка ОСОБА_3 та її представник у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїй заяві представник позивачки просить розглядати справу в їх відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності позивачки та її представника, за наявних у справі матеріалів.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання належним чином повідомленого представника відповідача не є перешкодою для розгляду справи. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача, за наявних у справі матеріалів.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Згідно ч.1 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Судом встановлено, що позивачка 09.03.2017 року звернулася до відповідача із заявою про примусове виконання рішення, в якій просила відкрити виконавче провадження з негайним накладенням арешту на кошти та майно боржника після відкриття виконавчого провадження.

15.03.2017 року позивачкою було отримано лист від відповідача, в якому також була постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 53221858 від 23.02.2017 року, але постанова про накладення арешту на кошти та майно боржника була відсутня.

17.03.2017 року представник позивачки був ознайомлений із матеріалами виконавчого провадження, але при цьому постанова про накладення арешту на кошти та майно боржника була відсутня.

Пунктом 1 частини 1 статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, заявляти клопотання, користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 10 Закону інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 18 Закону визначено, що державний виконавець зобов"язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов"язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення.

Частиною 4 статті 13 Закону передбачено, що опис та арешт майна здійснюється не пізніше як на п"ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону виконавець зобов"язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін.

Пунктом 2 частини 5 статті 13 Закону визначено, що за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Частиною 1 статті 74 Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч.1 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 86 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, під час розгляду справи по суті було достеменно встановлено, що державним виконавцем Гаспаряном Р.Г. не було виконано вимоги діючого законодавства щодо належного розгляду клопотання позивача та прийняття відповідного рішення (винесення постанови), а тому суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 11, 12, 86, 158-163, 181 КАС України, Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Законом України "Про звернення громадян", Законом України "Про виконавче провадження", -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною щодо не прийняття рішення та зобов'язання прийняття рішення - задовольнити.

Визнати бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаспаряна Р.Г. щодо прийняття рішення за клопотанням про накладення арешту на кошти та майно боржника після відкриття виконавчого провадження протиправною.

Зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві прийняти рішення про накладення арешту на кошти та майно боржника у ВП № 53221858 від 23.02.2017 року.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Головуючий: