Справа № 822/2234/17
Суддя: Касап В.М.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2234/17
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

07 серпня 2017 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Касап В.М., розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" до Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції про скасування постанов ДВС, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницький області про скасування постанов державного виконавця.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Віньковецьким районним судом Хмельницької області на виконання рішення суду видано виконавчий лист по справі №670/226/16-ц від 27.01.2017 року про зобов'язання здійснити підключення до газової мережі, стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 12800 грн.

Виконавчий лист пред'явлений до другого відділу ДВС м.Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області.

13.05.2017 року державним виконавцем другого відділу ДВС м.Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою зобов'язано здійснити підключення до газової мережі, рішення виконати на протязі 10 робочих днів, стягненути виконавчий збір в сумі 12800,00 грн.

27.07.2017 року рішення суду по справі 670/226/16-ц про зобов'язання здійснити підключення до газової мережі оселі ОСОБА_1 виконано у повному обсязі про що повідомлено державному виконавцю.

28.07.2017 року на адресу товариства надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження ВП№54381613 від 25.07.2017 року про стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 5100,00 грн., яка винесена на підставі постанови про накладення штрафу від 21.07.2017 року.

Вважає, що у відповідача відсутні підстави для винесення вищезазначених постанов у зв'язку із неможливістю виконання рішення суду у встановлений строк через поважні причини. У зв'язку з цим просить скасувати постанови другого відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області винесенні державним виконавцем в рамках виконавчого провадження №53452891 про відкриття виконавчого провадження від 13.05.2017 року в частині стягнення виконавчого збору в сумі 12800,00 грн., про накладення штрафу від 21.07.2017 року в сумі 5100,00 грн. виконавцем Козієм Т.В. ВП №54381613 від 25.07.2017 року про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 5100,00 грн.

Згідно п.6 ч.1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи немає підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частиною 1 ст.181 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Також згідно ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного суду України від 24.02.2016 у справі №6-3077цс15.

Згідно ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Аналогічні висновки викладені у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 №3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" (із змінами та доповненнями).

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, встановив, що позивач оскаржує постанови державного виконавця, винесені в результаті розгляду цивільної справи №670/226/16-ц, на підставі виконавчого листа від 13.05.2017 року виданого 27.01.2017 року, Віньковецьким районним судом Хмельницької області.

Згідно ч.1 ст.383 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач є боржником по виконавчому провадженню ВП №53452891, ВП№54381613 в межах виконання рішення у справі №670/226/16-ц, дану позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства з огляду на те, що реалізація позивачем свого права на судовий захист щодо дій та бездіяльності відповідача при здійсненні виконавчого провадження повинна відбуватись в порядку, визначеному ЦПК України. Спір виник з підстав вчинення виконавчих дій на виконання рішення загального суду в цивільному порядку, оскільки процес виконання судового рішення нерозривно пов'язаний зі справою, у якій суд надав захист.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі "Golder v. the United Kingdom", яке відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягає застосуванню судами як джерела права, наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками.

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі "Melnyk v. Ukraine", право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Передбачене ст.6 Конвенції право на справедливий суд в контексті формулювання "суду, встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення у справі "Sokurenko and Strygun v. Ukraine").

Тому, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні ч.1 ст.6 Конвенції.

Таким чином, Хмельницький окружний адміністративний суд не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні ч.1 ст.6 Конвенції. Спір, з приводу якого позивач звернувся до суду має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Приходжу до висновку, що зазначений спір повинен розглядатися Віньковецьким районним судом Хмельницької області.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 109, статтями 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" до Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції про скасування постанов ДВС.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами повернути позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/В.М. Касап
"Згідно з оригіналом" Суддя В.М. Касап