Справа № 229/2480/17
Суддя: Петров Є. В.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 229/2480/17
Номер провадження 2-а/229/94/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.

при секретарі Польської Д.А.

за участю представника відповідача Панова С.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області про визнання бездіяльність протиправною та зобов'язання поновити виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся позивач по справі з вимого про захист порушених прав. Свої вимоги обґрунтовував тим, що він у 2002 році здобув право на отримання державної пенсії. В грудні 2014 року звернувся до Управління пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області (далі по тексту - Управління) з заявою про взяття на облік та нарахування пенсії. З цього часу Управління виплачувало пенсійне забезпечення у розмірі 2700,00 грн., але починаючи з березня 2017 року без достатніх правових підстав припинило нарахування пенсії. Будь-якої інформації з приводу припинення нарахування пенсії відповідач не надав. На підставі цього, вважає, що відповідачем грубо порушено його конституційні права, та його позбавлено єдиного джерела для існування.

В судове засідання позивач не з'явився, проте надав клопотання слухати справу без його участі, на позовних вимогах наполягав (а.с. 5).

В судове засідання з'явилась представник Управління пенсійного фонду в м. Дружківка (далі по тексту - Управління), надав заперечення, в якому зазначив, що з позовом Управління не згодне. Свої заперечення обґрунтовує наступним, так з 26.07.2016 року позивач був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа і йому виплачувалась пенсія, довідка ВПО № . Відповідно до ст. 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до Положення про Управління пенсійного фонду України в районах, містах, а також про об'єднанні управління, що затверджене Постановою Правління фонду від 22 грудня 2014 року № 28-2, управління може обслуговувати лише пенсіонерів, що мешкають на території м. Дружківка і не має повноважень щодо виплати пенсій пенсіонерам інших міст та районів як Донецької та і інших областей. Постановою КМУ від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» передбачено, що призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам (далі за текстом - ВПО) здійснюється за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно х порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік ВПО, затвердженим постановою КМУ від 01 жовтня 2014 р. № 509 (далі по тексту Порядок 509). У березні 2017 року у зв'язку з злиттям баз УСЗН Дружківської міської ради управління було повідомлено про факт скасування довідки про взяття на облік ВПО від 26.07.2016 року № , довідку було скасовано внаслідок того, що позивач не підтвердив факт свого проживання і реєстрації в м. Дружківка. Також, адресу для листування позивач вказує м. Харків, таким чином позивач фактично проживає у м. Харків, а не в м. Дружківка. Управлінням 20.03.2017 року було прийнято рішення припинити виплату пенсії у зв'язку з тим, що довідка ВПО від 26.07.2016 року № № була скасована. На підставі наведеного вбачається, що позивач не перебуває на обліку як ВПО в м. Дружківці Донецької області, а тому в управління відсутні підстави поновляти виплату пенсії

Суд, перевіривши матеріали справи і проаналізувавши доводи позовної заяви та наданих заперечень, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши і надавши юридичну оцінку обставинам справи, керуючись принципом верховенства права, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, є пенсіонером за віком (а.с. 6-8).

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 26.07.2016 року ОСОБА_2 , зареєстрований за місцем проживання: АДРЕСА_1, фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 (а.с. 6, 34).

У травні 2017 року позивач листом звернувся до відповідача з запитом, про причини невиплати йому пенсії у квітні 2017 року (а.с.18).

УСЗН Дружківської міської ради надало відповідачу лист, в якому було зазначено перелік ВПО, яким скасовано довідки відповідно до п. 3 ст. 12 закону України від 20.10.2014 «Про забезпечення прав внутрішньо переміщених осіб». Так серед осіб довідки ВПО яких скасовано, вказано позивача по справі ОСОБА_2 (а.с 32).

Рішенням про припинення виплати пенсії № 179862 від 20 березня 2017 року Управлінням пенсійного фонду України в м. Дружківка було припинено виплату пенсій ОСОБА_2 з квітня 2017 року на підставі ч. 1 п. 5 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с 33).

Судом витребувано у УЗСН Дружківської міської ради інформацію щодо наявності/відсутності в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб даних стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2. Листом від 31.07.2017 року № 01-12/8059-03 УЗНС Дружківської міської ради надало інформацію, що станом на 31.07.2017 року громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.г., перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, довідка № від 27.07.2016 року, фактичне місце перебування зазначеної особи АДРЕСА_2. (а.с 29).

Спірним у даній справі є правомірність припинення відповідачем пенсії позивачу з квітня 2017 року.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Згідно статті 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

У статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 49 зазначеного Закону України поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає будь-яких підстав призупинення виплати пенсій, є тільки підстави припинення виплати відповідно до статті 49 цього Закону, але жоден з таких випадків управлінням не застосований та не доведений. Посилання відповідача на ч. 1 п. 5 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є помилковим, безпідставним та необгрунтованим.

Відповідно до положень статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Париж, 20.III.1952) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, положення Статті 14 Конвенції якою визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, відповідачем порушено вимоги статті 19 Конституції України, частина 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки з березня 2017 року позивачу припинено виплату пенсії без прийняття відповідного рішення і за відсутності законодавчо встановлених підстав. Більш того, листом УЗСН Дружківської міської ради від 31.07.2017 року № 01-12/8059-03 спростовано факт того, що рішення виносилось на підставі того, що довідка ВПО ОСОБА_2 була скасовано, станом на 31.07.2017 року він перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі внутрішньо переміщених осіб.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого, неупередженого висновку, що на час припинення виплати пенсії - з березня 2017 року були відсутні, встановлені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для відмови в виплати пенсії.

На зазначений час не існувало підстав, передбачених чинним законодавством для відмови у виплаті пенсії, тому бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії позивачу є протиправною, доказів щодо правомірності своїх дій стосовно невиплати пенсії позивачу відповідачем не доведено.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Заперечуючи проти позову відповідач не довів правомірність прийнятого рішення.

З огляду на приписи статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно обов'язку доказування правомірності своїх дій суб'єктом владних повноважень судова колегія не приймає доводи апелянта щодо недоведеності позивачем порушення її права на отримання пенсійних виплат.

Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 11, ст. 23, ст. 159, ст. 160, ст. 161, ст. 163, ст. 184, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області про визнання бездіяльність протиправною та зобов'язання поновити виплату пенсії задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківка Донецької області щодо невиплати пенсії ОСОБА_2, починаючи з березня 2017 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківка Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 з березня 2017 року.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення, якщо впродовж цього строку не подана апеляційна скарга або після розгляду апеляційним судом у разі подання апеляційної скарги.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду через Дружківський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Є. В. Петров