Справа № 243/4477/17
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 серпня 2017 року м. Київ К/800/27824/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 2 червня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

17 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірною відмову Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про перерахунок призначеного йому грошового утримання судді у відставці, зобов'язати відповідача зарахувати йому до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період проходження строкової військової служби з 20 листопада 1979 року по 27 листопада 1981 року, половину строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах з 1 вересня 1985 року по 30 червня 1989 року, зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітку працюючого судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з 21 вересня 2016 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

Постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 2 червня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірним та скасувати рішення Слов'янського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецької області від 13 травня 2017 року №25 про відмову позивачу в перерахунку пенсії.

Зобов'язано Слов'янське об'єднане Управління Пенсійного Фонду України Донецької області зарахувати позивачу до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період проходження строкової військової служби з 20 листопада 1979 року по 27 листопада 1981 року, половину строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах з 1 вересня 1985 року по 30 червня 1989 року.

Зобов'язано Слов'янське об'єднане Управління Пенсійного Фонду України Донецької області здійснити позивачу перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітку працюючого судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з 1 травня 2017 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Так, судами встановлено, що позивач в період з 15 березня 1993 року до 21 жовтня 2004 року працював суддею Слов'янського міського суду Донецької області.

На підставі постанови Верховної Ради України від 8 вересня 2016 року №1515-VIII наказом голови Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 вересня 2016 року №43-к позивача звільнено із займаної посади та відраховано зі штату суду у зв'язку з виходом у відставку згідно пункту 9 частини 5 статті 126 Конституції України.

21 вересня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Наказом в.о. голови Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 серпня 2010 року №77-к позивачу призначено щомісячне грошове утримання у розмірі 90% заробітної плати з 28 серпня 2010 року, а наказом голови Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 14 липня 2014 року №10-к ОСОБА_1 встановлено з 3 липня 2014 року щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 70% посадового окладу.

З протоколу Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області від 6 жовтня 2016 року №4784 вбачається, що щомісячне грошове утримання судді у відставці позивачу призначено в розмірі 86% від заробітку працюючого судді на відповідній посаді. В протоколі до розпорядження зазначено, що загальний трудовий стаж позивача складає 37 років 9 місяців 29 день. Для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зарахований стаж судді (23 роки 6 місяців 7 днів), але військова служба (2 роки 0 місяців 8 днів) не врахована.

5 травня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою №2468 про перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 86% на 90% від заробітку працюючого судді на відповідній посаді.

13 травня 2017 року відповідачем прийнято рішення № 25 про відмову в перерахунку пенсії, в якому зазначено, що розмір відсотків визначено з урахуванням стажу роботи позивача з 15 березня 1993 року по 21 вересня 2016 року на посаді судді, який складає 23 роки 6 місяців 7 днів та який розраховано відповідно до пункту 1 статті 131 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, періоду проходження строкової служби, а також роботу на посадах прокурорів, а тому до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, слід врахувати календарний період проходження строкової військової служби з 20 листопада 1979 року по 27 листопада 1981 року, половину строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах з 1 вересня 1985 року по 30 червня 1989 року, з урахуванням якого загальний стаж роботи позивача на посаді судді складе більше 27 років, що з врахуванням вищезазначеної норми закону дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання позивачу в розмірі 90%, а не 86% заробітної плати працюючого судді.

Крім того, суди виходили з того, що із заявою про перерахунок пенсії позивач звернувся до відповідача 5 травня 2017 року, а тому право на перерахунок призначеної йому пенсії виникло у позивача з 1 травня 2017 року, а не з 21 вересня 2016 року.

Слов'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

У касаційній скарзі Слов'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області посилається на те, що правових підстав для зарахування позивачу до стажу його роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, періоду проходження строкової військової служби та половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах не було, оскільки редакція Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ, чинного на момент призначення позивача суддею у 1993 році, не містить у собі посилань щодо зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення довічного грошового утримання судді, вище вказаних періодів військової служби та навчання.

Проте із вказаними доводами Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області погодитись не можна з огляду на те, що до спірних правовідносин слід застосовувати норму частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI, в редакції, чинній на момент виникнення у позивача права на призначення йому довічного грошового утримання судді у відставці (оскільки позивач був обраний на посаду до набрання чинності цим Законом), відповідно до якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

При цьому, пунктом 11 Розділу XIII Перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Так, абзацом 2 частини 4 статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року №2862-XII «Про статус суддів», в редакції, яка діяла на день набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI було передбачено зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання певних періодів роботи.

Проте водночас, спірні правовідносини врегульовані також постановою Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року №865, яка була чинна станом на день набрання чинності України «Про судоустрій і статус суддів», та абзацом 2 пункту 3-1 якої було передбачено зарахування до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Таким чином, відповідачу необхідно було керуватися законодавством, що діяло на день набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI, та відповідно яким було передбачено зарахування до спірних періодів проходження строкової військової служби та часу навчання до стажу роботи, що дає право позивачу на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90%.

Враховуючи викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що у даному випадку до стажу роботи, що дає позивачу право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90%, підлягає зарахуванню періоди строкової військової служби та часу навчання, є правильним.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 2 червня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець