Справа № П/811/790/16
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П/811/790/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"08" серпня 2017 р.

справа П/811/790/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Головко О.В. Ясенова Т.І.

при секретарі Троянові А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.10.2016 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техніка і Технології» до Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.10.2016 позов задоволений (т3ас20).

В апеляційній скарзі податкова інспекція просить постанову суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилаються на обставини, викладені в акті перевірки №5/11-23-22-04/36584896 від 07.12.2015 (т3ас32,43).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

В бухгалтерському обліку відображено отримання 20.03.2013 товарів від ПП «ВСВ» на загальну суму 5400гр за договором ТТ000001044 від 20.03.2013 та їх подальшу оплату 26.03.2013. Проте, перевіркою наданих первинних бухгалтерських документів не встановлено фактичного отримання товарів за даним договором, а заборгованість зарахована в якості оплати по договору ТТ000001428 від 29.03.2013. Таким чином, витрати двічі віднесені до складу витрат, що враховуються при визначенні об’єкта оподаткування податком на прибуток в податковій декларації за 2013 рік.

До рахунку 6851 «розрахунки з іншими кредиторами» до складу витрат по рядку 06.4 «інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати» в 2013 році включено списану дебіторську заборгованість постачальників за перераховані їм авансові платежі в сумі 957гр16коп, по яких відсутні акти виконаних робіт, зокрема по ТОВ «Підприємство КМК» 557гр16коп, по Укрпошта ЦПЗ №1 – 400гр.

ТОВ «Техніка і технології» до складу податкового кредиту за травень 2014 року віднесено 800гр по операції з придбання товару у ДП « 45 Експериментальний механічний завод», тоді як останнім задекларовані податкові зобов’язання з податку на додану вартість на 400гр.

ТОВ «Техніка і технології» та ТОВ ТД «Агріс» задекларований податок на додану вартість за серпень 2014 року в сумі 111’ 482гр17коп. Однак у вересні 2014 року ТОВ ТД «Агріс» проведено коригування на -2188гр75коп внаслідок повернення пристроїв ПС-6, 3А-02 (т1ас13).

Кіровоградською ОДПІ 23.12.2015 прийняті податкові повідомлення-рішення:

Позивач 31.12.2015 подав скаргу до ГУ ДФС в Кіровоградській області (т2ас16).

Кіровоградською ОДПІ 11.03.2016 прийняті податкові повідомлення-рішення:

В зв’язку з прийняттям нових податкових повідомлень-рішень, ТОВ «Техніка і Технології» 14.03.2016 подало скаргу до ДФС України (т2ас44).

Рішенням ДФС України №9788/6/99-99-11-01-01-25 від 27.04.2016 скарга задоволена в частині безпідставності висновків про нереальність господарських операцій з ТОВ «Арона трейд», ПП «Бізнес право», ТОВ «Боба-2013», ТОВ «Еланта-М», ПФ «Каскад ТСВ», ТОВ «Мак авто», ТОВ «Муксун», ТОВ «Омега Агро», ТОВ «Парада», ТОВ «Полтаваавтотрейдсервіс», ТОВ «Пріоритет», ТОВ «Сіріус стандарт», ТОВ «Танаторг», ТОВ «Укрбудресурси Зміїний» та віднесення до складу податкового кредиту податку на додану вартість по операції з придбання товару у ДП « 45 Експериментальний механічний завод» (т2ас55).

Кіровоградською ОДПІ 17.06.2016 прийняті податкові повідомлення-рішення:

Відповідно до пункту 164.2.7 статті 164 Податкового Кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається сума заборгованості платника податку за укладеним ним цивільно-правовим договором, за якою минув строк позовної давності та яка перевищує суму, що становить 50 відсотків місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, крім сум податкової заборгованості, за якими минув строк позовної давності згідно з розділом II цього Кодексу, що встановлює порядок стягнення заборгованості з податків, зборів і погашення податкового боргу. Фізична особа самостійно сплачує податок з таких доходів та зазначає їх в річній податковій декларації.

Відповідно до статті 256 Цивільного Кодексу України, позовна давність – це строк, в межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного Кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Відповідно до частини 1 статті 264 Цивільного Кодексу України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання свого боргу або іншого обов’язку.

Суд першої інстанції правильно вказав, що матеріали справи містять акти звірок, листування з кредиторами, згідно яких ТОВ «Техніка і технології» визнає свою заборгованість, що виникла за укладеними договорами (т2ас69-77). Відтак, строк позовної давності не минув, а тому у позивача не виникло обов’язку збільшувати валовий дохід.

Доводи податкової інспекції що в бухгалтерському обліку по взаємовідносинам з ПП «ВСВ» витрати двічі віднесені до складу витрат, що враховуються при визначенні об’єкта оподаткування податком на прибуток в податковій декларації за 2013 рік, спростовані представленими позивачем доказами. ТТ000001044 від 20.03.2013 та ТТ000001428 від 29.03.2013 це не господарські договори, а замовлення на перевезення. Між ТОВ «Техніка і технології» та ПП «ВСВ» укладений один договір ТТ00/17 від 02.01.2013 на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжміському сполученні. На підтвердження виконання договору позивачем представлені заявка на перевезення, акти надання послуг №20-03-03 від 20.03.2013 з перевезення вантажу на 5400гр та №29-03-03 від 29.03.2013 з перевезення вантажу на 5400гр, товарно-транспортні накладні, картка руху коштів по рахунку (т2ас104,т3ас74-80)

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового Кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно пункту 14.1.181 статті 14 Податкового Кодексу України, податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов’язання звітного періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового Кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає в разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (в тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, в тому числі при їх ввезенні на митну територію України (в тому числі в зв'язку з придбанням або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (в тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, в тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), в тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно реєстраційних документів, основним видом діяльності ТОВ «Техніка і технології» є виробництво машин і устаткування, оптова і роздрібна торгівля, посередницька діяльність (т2ас229).

Між ТОВ «Техніка і технології» та ТОВ «Агроексперт Дніпро» укладений договір Л-04/93 від 24.04.2012 купівлі-продажу сільськогосподарської техніки. Згідно акту прийому-передачі товару, видаткової накладної, податкової накладної, - на адресу позивача поставлений культиватор вартістю 110’ 000гр, оплата якого підтверджується платіжним дорученням. Культиватор в подальшому реалізований ТОВ «Лік (т3ас81-91).

Придбання комплектуючих у ТОВ «Агротрейд» на суму 1143гр48коп підтверджується видатковою накладною, податковою накладною, платіжним дорученням про перерахунок коштів (т3ас92-94).

Виконання робіт з обслуговування техніки на суму 2575гр, яке здійснювало ТОВ «Дімед», підтверджується актами здачі-прийняття робіт, податковими накладними, платіжними дорученнями про перерахунок коштів (т3ас95-100).

Придбання системи контролю висіву насіння у ТОВ «Дніпростандартсервіс» за 5800гр підтверджується видатковою накладною, подорожнім листом, податковою накладною, платіжним дорученням про перерахунок коштів, документами про використання товару в господарській діяльності (т3ас101-108).

Між ТОВ «Техніка і технології» та ТОВ «Гатіора» укладений договір ТТ00/218 від 11.11.2013 перевезення вантажів. Згідно заявки на перевезення, акту здачі-прийняття робіт, податкової накладної, товарно-транспортної накладної, - за дорученням позивача перевезений прилад БДФП-3,1, за що сплачено 1700гр (т2ас78-82).

Між ТОВ «Техніка і технології» та ТОВ АПК «Зерноград» укладений договір №070701 від 07.07.2011 купівлі холодоагенту. Згідно видаткових накладних, податкових накладних, документів бухгалтерського обліку, - товар поставлений на адресу позивача, за що, згідно платіжних доручень, сплачено 9955гр20коп (т3ас109-116).

Придбання маршрутизатора у ТОВ ТК «Комп’ютерні технології» на суму 1731гр37коп підтверджується видатковою накладною, податковою накладною, платіжним дорученням про перерахунок коштів (т3ас138-140).

Між ТОВ «Техніка і технології» та ПП Кручиною укладений договір ТТ00/04 від 24.01.2012 перевезення вантажів. Згідно заявки на перевезення, акту здачі-прийняття робіт, податкової накладної, товарно-транспортної накладної, - за дорученням позивача перевезений прилад ЗПГ-15, за що сплачено 1700гр (т3ас141-146).

Між ТОВ «Техніка і технології» та ТОВ «Технобуд» укладений договір ТТ00/122 від 19.09.2012 перевезення вантажів. Згідно заявки на перевезення, акту здачі-прийняття робіт, податкової накладної, товарно-транспортної накладної, - за дорученням позивача перевезена жниварка, за що сплачено 1900гр (т3ас147-152).

Між ТОВ «Техніка і технології» та ТОВ « 2М Груп» укладений договір ТТ00/12 від 29.02.2012 перевезення вантажів. Згідно заявок на перевезення, актів здачі-прийняття робіт, податкових накладних, товарно-транспортних накладних, - за дорученням позивача перевезені борона та прилад ЗПГ-15, за що сплачено 4900гр (т3ас153-163).

Відповідно до пункту 139.1.9 статті 139 Податкового Кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності, витрати, не підтверджені розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового Кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) в зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні по всім операціям, на які посилається податкова інспекція, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність», пункту 201.1 статті 201 Податкового Кодексу України. За придбану продукцію та надані послуги позивач повністю розрахувався, в тому числі сплатив податок на додану вартість в ціні продукції, послуг.

Відповідно до пункту 201.4 Податкового Кодексу України, податкова накладна складається в двох примірниках в день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. В разі складання податкової накладної в паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Відповідно до пункту 201.10 Податкового Кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів, послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З огляду на викладене, відповідальність за не внесення до бюджету податку на додану вартість повинні нести постачальники продукції (виконавці робіт), а не позивач, який сплатив податок на додану вартість в ціні придбаної продукції (виконаних робіт). Представник податкової інспекції не заперечував що податок на додану вартість перерахований контрагентами до бюджету.

Реальність поставок продукції, виконання робіт у взаємовідносинах позивача з ТОВ «Агроексперт Дніпро», ТОВ «Агротрейд», ТОВ «Арона трейд», ТОВ «АСКС України», ПП «Бізнес право», ТОВ «Боба-2013», ТОВ «Гатіора», ТОВ «Дімед», ТОВ «Дніпростандартсервіс», ТОВ «Евалайн», ТОВ «Експо-Центр «Метеор», ТОВ «Еланта-М», ТОВ АПК «Зерноград», ПФ «Каскад ТСВ», ПП «КМТ», ТОВ ТК «Комп’ютерні технології», ПП Кручина, ТОВ «Мак авто», ТОВ «Муксун», ТОВ «Нафтакомпані», ТОВ «Омега Агро», ТОВ «Парада», ТОВ «Полтаваавтотрейдсервіс», ТОВ «Пріоритет», ТОВ «Сіріус стандарт», ТОВ «Танаторг», ТОВ «Технобуд», ПП «Технотест», ТОВ «Техноторг», ТОВ «Укрбудресурси Зміїний», ТОВ « 2М Груп» підтверджена платіжними документами про перерахунок коштів, податковими і видатковими накладними, актами виконаних робіт, товарно-транспортними накладними, подорожніми листами, документами первинного бухгалтерського обліку, які містяться в матеріалах справи та на які є посилання в акті перевірки.

Відповідно до підпункту «є» пункту 138.10.3 статті 138 Податкового Кодексу України, до складу інших витрат відносяться витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування.

Відповідно до пункту 140.1.4 статті 140 Податкового Кодексу України, при визначенні об’єкту оподаткування враховуються будь-які витрати на гарантійний ремонт або гарантійні заміни товарів, проданих платником податків, вартість яких не компенсується за рахунок покупців таких товарів, в розмірі, що відповідає рівню гарантійних замін, прийнятих платником податку. В разі здійснення гарантійних замін товарів, платник податків зобов’язаний вести облік покупців, що отримали таку заміну товарів або послуги з ремонту, в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Здійснення заміни товару без зворотного отримання бракованого товару або без належного ведення зазначеного обліку не дає права на збільшення витрат продавця такого товару на вартість замін.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач здійснював облік покупців, які отримували новий товар при гарантійній заміні бракованого товару, та обліковував перелічені операції на рахунку 281 (т2ас84). До суду надана книга обліку покупців, що отримали гарантійну заміну товарів або послуги з гарантійного ремонту товарів (т2ас167-216).

Відповідно до пункту 142.1 статті 142 Податкового Кодексу України, до складу витрат платника податку включаються витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають в трудових відносинах з таким платником податку, які включають нараховані витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів, робіт, послуг, витрати на оплату авторської винагороди та за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата в грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін, (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до підпункту «а» пункту 164.2.17 статті 164 Податкового Кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо, крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу, у вигляді вартості використання житла, інших об'єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, наданих платнику податку в безоплатне користування, або компенсації вартості такого використання, крім випадків, коли таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції згідно трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах.

Обгрунтованість оплати за проживання працівників у відрядженні на загальну суму 209’ 333гр підтверджена наказом по підприємству про компенсацію витрат з метою заощадження коштів на проживання в готелях; наказами про відрядження; списками працівників у відрядженні з сумами нарахування; службовими записками відряджених про вартість оренди житла і тривалість відрядження; довідками про посади, які займали відряджені; відомостями про нарахування коштів на зарплатні картки працівників ТОВ «Техніка і технології», які перебували у відрядженні (т2ас92-101,т3ас164-т4ас139).

Задовольняючи позов в цій частині, суд першої інстанції правильно вказав, що матеріальна допомога працівникам прирівнюється до заробітної плати і вся сума такої допомоги включається до загального місячного оподатковуваного доходу та оподатковується за ставками, встановленими пунктом 167.1 статті 167 Податкового Кодексу України, оскільки має системний характер та надавалась більшості працівників.

Водночас, суд першої інстанції не звернув увагу на відсутність доказів отримання товарів, послуг від ТОВ «Харпромсервіс» на 8250гр.

Крім того, позивач ніяк не спростовує висновки акту перевірки:

- до рахунку 6851 «розрахунки з іншими кредиторами» до складу витрат по рядку 06.4 «інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати» в 2013 році включено списану дебіторську заборгованість постачальників за перераховані їм авансові платежі в сумі 957гр16коп, по яких відсутні акти виконаних робіт;

- ТОВ «Техніка і технології» та ТОВ ТД «Агріс» задекларований податок на додану вартість за серпень 2014 року в сумі 111’ 482гр17коп. Проте у вересні 2014 року ТОВ ТД «Агріс» проведено коригування на -2188гр75коп внаслідок повернення пристроїв ПС-6, 3А-02.

Керуючись пунктом 3 статті 198, статтями 202, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції задовольнити частково.

Скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.10.2016 та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Техніка і Технології» задовольнити частково.

Визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Кіровоградською об’єднаною державною податковою інспекцією відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Техніка і Технології»:

Залишити в силі податкові повідомлення-рішення, прийняті Кіровоградською об’єднаною державною податковою інспекцією відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Техніка і Технології»:

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова