Справа № 359/477/17
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
359/477/17 Головуючий у 1-й інстанції Борець Є.О.
судді Київського апеляційного адміністративного суду Файдюка В.В.
03 серпня 2017 року м. Київ
ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому з урахуванням змінених позовних вимог просив суд визнати неправомірними дії відповідача, а також зобов'язати Бориспіль-ське об'єднане УПФУ Київської області здійснити позивачу перерахунок пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми заробітної плати, визначеної в довідці прокуратури Київської області №18ф-442 від 19 жовтня 2016 року, та виплатити позивачу різницю між перерахова-ною та виплаченою пенсією за вислугу років за період часу з 1 січня 2016 року. В заяві про часткову зміну предмета адміністративного позову додатково просив визнати неправомірними дії відповідача, що полягають в неправильному визначенні пенсії за вислугу років в розмірі 80% від суми заробітної плати; а також зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії за вислугу років за 12 місяців.
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано неправомірними дії Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, що полягають у виплаті ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в розмірі 80% від суми заробітної плати.
Зобов'язано Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київ-ської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми заробітної плати за період часу з 19 липня 2016 року.
Зобов'язано Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київ-ської області виплатити ОСОБА_1 різницю між перерахованою та ви-плаченою пенсією за вислугу років за період часу з 19 липня 2016 року.
У задоволенні адміністративного позову в частині вимоги про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за вислугу років з урахуванням заробітної плати, визначеної в довідці прокуратури Київської області №18ф-442 від 19 жовтня 2016 року, відмовити.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач та відповідач подали апеляційні скарги, в яких просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - залишено без задоволення, постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2017 року - без змін.
Відповідно до статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України, усі питання, що виникають при судовому розгляді адміністративної справи колегією суддів, вирішуються більшістю голосів суддів; при прийнятті рішення з кожного питання жоден із суддів не має права утримуватися від голосування та підписання судового рішення. Головуючий у судовому засіданні голосує останнім; суддя, не згідний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку. Цей документ не оголошується в судовому засіданні, приєднується до справи і є відкритим для ознайомлення.
Не погоджуючись із правовою позицією, викладеною у ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2017 року вважаю, що при вирішенні даного спору суд апеляційної інстанції мав виходити з наступного.
Приписи частин дванадцятої, сімнадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII, які були чинними на момент призначення позивачу пенсії, передбачали, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
Таким чином, станом на момент призначення позивачу пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України «Про прокуратуру», на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.
Положеннями частин тринадцятої, двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, який набрав чинності 15 липня 2015 року, які діяли на час звернення позивача за перерахунком пенсії, передбачено, що пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
На час спірних правовідносин зазначені умови і порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.
Отже, чинним на момент звернення позивача до уповноваженого органу (територіального органу Пенсійного фонду України) законодавством передбачено можливість перерахунку раніше призначених пенсій, а відтак встановлене право особи, яка отримує відповідно до законодавства про прокуратуру пенсію за вислугу років, на її перерахунок за певних умов та в порядку, які на даний час Урядом України не визначені.
Суд звертає увагу на те, що норми статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII, які безпосередньо визначали умови перерахунку пенсії, були виключені із цього Закону, а питання визначення умов та порядку перерахунку таких пенсій віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України - з набранням чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII (набрав чинності 01 січня 2015 року).
Пунктом 16 розділу III «Прикінцеві положення» цього Закону зобов'язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом, тобто до кінця січня 2015 року, забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.
За таких обставин, на час спірних правовідносин позивач мав право на перерахунок пенсії відповідно до умов та в порядку, які повинні були бути визначені Кабінетом Міністрів України із січня 2015 року, однак не прийняті ані до моменту його звернення за перерахунком пенсії, ані дотепер, що призвело до оспорюваної відмови у такому перерахунку.
Отже, маючи відповідне право, проте перебуваючи в стані невизначеності внаслідок тривалої бездіяльності компетентного органу, заявник не може його реалізувати.
Враховуючи висновки, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 вересня 2014 року, наведені вище обставини розцінюються колегією суддів як невиправдане втручання у право заявника.
Оскільки Кабінетом Міністрів України не вжито заходів на реалізацію вищенаведеної норми, виходячи із приписів частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, та статті 22, згідно з якою закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції в тому, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку із прийняттям постанови Кабінетом Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», на підставі довідки прокуратури, і що при такому перерахунку мають застосовуватися норми, що визначали умови та порядок перерахунку пенсії, які діяли на момент її призначення позивачу.
При цьому, колегія суддів наголошує, що до перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Відтак, зміни, внесені до Закону України «Про прокуратуру» після призначення позивачу пенсії, в частині зменшення відсоткового розміру заробітної плати, з якого обчислюється розмір пенсії, стосуються порядку призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.
Така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду України, висловленими, зокрема, в постановах від 10 грудня 2013 року №21-348а13 та від 17 грудня 2013 року №21-445а13.
Вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, колегія суддів виходить з того, що згідно статті 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.
Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.
З огляду на викладене позов мав підлягати задоволенню.
Отже, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що в задоволенні адміністративного позову в частині вимоги про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за вислугу років з урахуванням заробітної плати, визначеної в довідці прокуратури Київської області №18ф-442 від 19 жовтня 2016 року необхідно відмовити.
Таким чином, не погоджуючись з ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягала задоволенню, а постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2017 року - скасуванню в частині відмови в задоволенні позову з ухваленням в цій частині нової постанови про задоволення позовних вимог щодо зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за вислугу років з урахуванням заробітної плати, визначеної в довідці прокуратури Київської області №18ф-442 від 19 жовтня 2016 року.
Суддя В.В.Файдюк