Справа № 823/722/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року справа № 823/722/17

14 год. 30 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання - Савості С.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 - особисто, представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - за договорами про надання правової допомоги, представника відповідача ОСОБА_4 - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - відповідач) в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України від 24 квітня 2017 року №115 о/с в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягненя у вигляді звільнення зі служби;

- поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на службі в Головному управлінні Національної поліції в Черкаській області на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важких справах відділу кримінальної розвідки з 24.04.2017 року;

- стягнути Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24.04.2017 по день поновлення на роботу;

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушені вимог ст. 1 та ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, за грубе порушення вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху, ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», «Правил етичної поведінки поліцейських» підполковника поліції ОСОБА_1 у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення звільнено зі служби в поліції, про що прийнято відповідний наказ від 24.04.2017 № 115о/с.

Наказ прийнятий за результатами проведеного службового розслідування, відповідно до висновку від 24.04.2017, затверджений начальником Головного управління Національної поліції в Черкаській області полковником поліції ОСОБА_5 Разом з тим, позивач вважає вказане рішення оформлене наказом незаконним, безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.

Позивач та представники позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених вище.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову та зазначила, що службове розслідування відносно позивача призначено у межах та на підставі наявних у Головного управління Національної поліції в Черкаській області повноважень, з огляду на виявлений факт що виразився у негідній поведінці позивача в позаслужбовий час, унаслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода, у якій постраждала цивільна особа, невжиття заходів щодо надання медичної допомоги, самовільному залишені місця дорожньо-транспортної пригоди, а також у зв'язку з недотриманням професійної та службової етики, наслідком чого слугувало прийняття Головним управління Національної поліції України оскаржуваного наказу від 24.04.2017 № 115о/с, яким позивача звільнення зі служби в поліції.

Заслухавши пояснення позивача, представників позивача та представника відповідача розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено таке.

На підставі наказу № 1102 від 22.04.2017 «Про призначення та проведення службового розслідування» з метою повного, всебічного та об'єктивного дослідження усіх обставин події, що сталася 21.04.2017 о 22 год. 55 хв. по вул. Покровській 35 у с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області за участю підполковника поліції старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу кримінальної розвідки Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_1, відповідно п. 1 ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та п.п. 2.2.8 п.2.6 Інструкції «Про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.03.2013 № 230 проведено службове розслідування стосовно позивача.

За наслідками проведеного службового розслідування у зв'язку із скоєнням старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах відділу кримінальної розвідки Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок, якої громадянин ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження складено висновок від 24.04.2017, затверджений начальником Головного управління Національної поліції в Черкаській області полковником поліції ОСОБА_5

Так, у вказаному висновку зазначено, що 21.04.2017 о 22 год. 55 хв. до Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції від громадянина ОСОБА_7 надійшло повідомлення про те, що по вул. Покровській 35 у с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1 та ВАЗ-21099 р.н. НОМЕР_2.

Цього ж дня, о 23 год. 40 хв. до Черкаського районного відділення поліції від чергового лікаря - хірурга Черкаської центральної районної лікарні ОСОБА_8 надійшло повідомлення про те, що з місця дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася с. Червона Слобода, з тілесними ушкодженнями доставлений гр. ОСОБА_6

На місце пригоди направлено наряд патрульної поліції в складі: інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Черкасах лейтенанта поліції ОСОБА_9 та інспектора роти № 2 Батальйону УПП в м. Черкасах лейтенанта поліції ОСОБА_10, а також групу реагування патрульної поліції Черкаського районного відділення поліції № 1 в складі інспектора СРПП № 4 майора поліції ОСОБА_11 та поліцейського СРПП № 3 старшого сержанта поліції ОСОБА_12

Прибувши на місце пригоди, вище вказаними поліцейськими встановлено, що водій автомобіля НОМЕР_3 - старший оперуповноважений в особливо важливих справах відділу кримінальної розвідки Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_1 перебуваючи поза службою, 21.04.2017, близько 22 год. 40 хв. рухався вул. Покровській, в с. Червона Слобода та не впоравшися з керуванням зіткнувся з автомобілем НОМЕР_4, який стояв на узбіччі. Вказаний автомобіль належить громадянину ОСОБА_13

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вище вказані автомобілі зазнали механічних пошкоджень, а пасажир автомобіля НОМЕР_1 - гр. ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

У зв'язку із цим, на місце пригоди було направлено старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП майора поліції ОСОБА_14

Зі слів свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_7, до приїзду патрульної поліцейських ОСОБА_1 намагався залишити місце події.

Патрульним поліцейським, ОСОБА_1 представився поліцейським, при цьому назвав свою посаду та спеціальне звання, та зізнався, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Разом з тим, під час бесіди із патрульними поліції ОСОБА_1 спростовував інформацію про те, що у його автомобілі під час, скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебував пасажир.

Вказані події зафіксовано на відеореєстратори нагрудних камер відео спостереження патрульних поліцейських, які прибули до місця дорожньо-транспортної пригоди, для оформлення її результатів.

Під час оформлення патрульними поліцейськими вказаної транспортної пригоди, підполковник поліції ОСОБА_1 залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.

Тому, відносно підполковника поліції ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 967987 за вчинення останнім адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП та відкрито кримінальне провадження № 0000430 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Опитані лейтенанти поліції ОСОБА_9, ОСОБА_10 та підполковник ОСОБА_14 підтвердили вище викладене, а також повідомили, що ОСОБА_1 був з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

Крім того, опитані вище вказаними поліцейськими на місці події свідки дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_13, ОСОБА_15 та ОСОБА_7 повідомили, що водій автомобіля ДеоЛанос р.н. НОМЕР_7 ОСОБА_1, який скоїв зіткнення з ВАЗ-21099 р.н. НОМЕР_2, мав ознаки алкогольного сп'яніння. Також, на задньому сидінні зазначеного автомобіля ДеоЛанос знаходився пасажир зі слідами крові на обличчі.

Згідно довідки Черкаської центральної районної лікарні гр. ОСОБА_6 21.04.2017, о 23 год. 15 хв., був доставлений до зазначеного медичного закладу каретою швидкої медичної допомоги з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, субдуральна гематома (під питанням), забійно-рвана рана лобної ділянки, алкогольне сп'яніння. Від надання медичної домоги громадянин ОСОБА_6 відмовився та самовільно залишив територію лікарні.

Крім цього, опитані в ході службового розслідування лейтенанти поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили, що прибувши на місце пригоди зі слів потерпілих дізналися, що підполковник поліції ОСОБА_1 жодної допомоги пасажиру громадянину ОСОБА_6 не надавав та карету швидкої медичної допомоги викликати не збирався, а натомість намагався втекти з місця події.

За наслідками проведеного службового розслідування у зв'язку із скоєнням старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах відділу кримінальної розвідки Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок, якої громадянин ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області прийнято наказ від 24.04.2017 №1110 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу кримінальної розвідки Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_1.», яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Також, на підставі вказаного вище наказу від 24.04.2017 №1110 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу кримінальної розвідки Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_1.» наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 24.04.2017 № 115 о/с підполковника поліції старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу кримінальної розвідки Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Проте, позивач вважаючи оскаржуваний наказ від 24.04.2017 № 115 о/с, яким останнього звільнено зі служби в поліції протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з позовом за захистом охоронюваних законом прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України є Закон України «Про Національну поліцію».

Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію», у складі поліції функціонують: 1) кримінальна поліція; 2) патрульна поліція; 3) органи досудового розслідування; 4) поліція охорони; 5) спеціальна поліція; 6) поліція особливого призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Слід зазначити, що у силу п. 4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Так, Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22.02.2006 №3460-IV, який наразі, у силу п. 4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

У розумінні ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Розділом ІІ наказу Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських» визначено, що під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен: поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; поліцейський повинен дотримуватись субординації у стосунках з колегами, з повагою ставитись до старших за віком.

На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ (ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України).

Частиною 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації, тощо.

Стаття 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначає порядок накладання дисциплінарних стягнень. З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Про накладання дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначені виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Рішення про звільнення або притягнення до дисциплінарної відповідальності таких осіб оскаржується у встановленому законом порядку.

Так, під час розгляду справи судом крім іншого встановлено, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 21.04.2017 о 22 год. 55 хв. по вул. Покровській 35 у с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області за участю підполковника поліції старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу кримінальної розвідки Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_1, складено протокол про адміністративне правопорушення від 22.04.2017 серії АП1 № 967987, яким дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 122-4 КУпАП - залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, що переданий на розгляд до Черкаського районного суду Черкаської області.

Постановою Черкаського районного суду від 30.05.2017 (справа № 707/859/17 3/707/340/17), яка 10.06.2017 набрала законної сили встановлено наступні обставини.

30.05.2017 Черкаський районний суд Черкаської області, розглянувши матеріали, які надійшли від Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП встановив, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22.04.2017 року ОСОБА_1, 21.04.2017 близько 22 год. 45 хв. керував автомобілем НОМЕР_5 по вул. Покровській у с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області та скоїв наїзд на припаркований автомобіль ВАЗ-21099 д.н.з. НОМЕР_8. після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.2,3 «б» п. 2.10 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 інспектором Черкаського районного відділення поліції ГУНП в Черкаській області кваліфіковано за ст. 122-4 КУпАП - залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Черкаський районний суд Черкаської області, приймаючи постанову, урахувавши покази ОСОБА_1, свідків ОСОБА_16, ОСОБА_13, ОСОБА_17, встановив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, а свідки вказують на те, що автомобілем керувала інша особа, тому відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрито.

Приймаючи вказане рішення Черкаський районний суд Черкаської області зазначив, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він 21.04.2017 перебував на лікуванні у лікарні, відпросився додому. Близько 20 год. 30 хв. того ж дня до нього прийшов ОСОБА_17, з яким вони поїхали вибирати для придбання автомобіль. У ОСОБА_13 купили автомобіль ВАЗ-21099, розрахувались, але автомобіль він мав забрати для переоформлення наступного дня. Близько 22 год. 00 хв. зателефонував ОСОБА_6, сказав, що він травмував голову і попрохав відвезти його у лікарню. За кермо сів ОСОБА_17, вони поїхали додому до ОСОБА_16, в якого був травмований лоб. Вдома окрім нього нікого не було, а ОСОБА_1 запропонував поїхати до нього додому та взяти гроші на лікарню. ОСОБА_17 не впоравшись із керуванням випадково в'їхав у автомобіль ВАЗ-21099, який ОСОБА_18 придбав за годину до цього. ОСОБА_17 злякався, що не зможе з ним після цього розрахуватися і втік. Потім вибіг ОСОБА_13 з дружиною та чомусь не впізнав його, тому що було темно. ОСОБА_13 викликав поліцію і швидку. ОСОБА_1 вказує, що за кермо автомобіля не сідав, а ОСОБА_13 побачив його вже після пригоди, коли ОСОБА_17 втік.

Крім того, під час розгляду справи Черкаського районного суду - свідок ОСОБА_6 пояснив, що 21.04.2017 року близько 21 год. 00 хв. вдома поліз до погребу і там травмував голову, потім він зателефонував ОСОБА_1 та попрохав відвезти його у лікарню, тому що вдома нікого не було. Коли ОСОБА_1 приїхав, щоб відвести його до лікарні, за кермом був знайомий ОСОБА_1, якого він не знає, він сів на заднє сидіння. В подальшому, поїхали до ОСОБА_1 взяти гроші на лікарню. Коли рухались по вул. Щорса він відчув удар, як саме це відбулось він не бачив, бо у нього текла кров. Після удару водій вибіг і зник, а вони з ОСОБА_1 залишились на місці, події.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що 21.04.2017 року близько 22 год. 45 хв. був удома, почув звук удару, вибіг на вулицю та побачив, що вдарили його машину. Інша машина була з двома пасажирами, один на задньому сидінні і один на передньому пасажирському. В пасажира, що був позаду текла кров, далі він викликав швидку та поліцію. ОСОБА_1 спочатку не впізнав, бо було темно і він перебував у шоковому стані через те, що розбили машину, які він перед цим продав. За кілька годин до цього приїжджав ОСОБА_1 і купив дане авто, оформляти його вони домовились наступного дня. Претензій до ОСОБА_1 не має.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що 21.04.2017 року він заїхав до ОСОБА_1, тому що давно не бачив його. Ввечері до ОСОБА_1 зателефонував знайомий та попрохав відвезти його до лікарні, оскільки ОСОБА_1 погано себе почував, то попрохав його сісти за кермо. Потім вони поїхали за знайомим, у нього був розбитий лоб і йшла кров, він сів на заднє сидіння, а ОСОБА_1 на переднє сидіння пасажира поруч з ним. Поїхали до ОСОБА_1 додому взяти гроші. Коли він їхав по вул. Щорса, то відволікся від дороги на травмованого внаслідок чого зіткнувся з припаркованим автомобілем ВАЗ-21099. Від цієї події він був у шоковому стані та вибіг з автомобіля, почав палити та пішов до р. Дніпро, так як усвідомлював, що розбив дві машини. Постоявши деякий час на березі, заспокоївся і пішов додому, а вранці пішов до ОСОБА_1 розбиратись за цю подію.

Також під час розгляду даної справи, судом встановлено, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю ОСОБА_1 відкрито кримінальне провадження № 0000430 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Проте, постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області молодшого радника юстиції ОСОБА_19 кримінальне провадження № 0000430 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження - закрито у зв'язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення.

Зокрема, під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, не встановлено наслідків, а саме факту отримання тілесних ушкоджень громадянином ОСОБА_16 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участі ОСОБА_1 21.04.2017 о 22 год. 55 хв. по вул. Покровській 35 у с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області.

Відповідно до частини четвертої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду у справах про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинено воно цією особою.

Тобто, обов'язковість преюдиційних обставин, передбачена частиною четвертою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства, відповідно до буквального тлумачення зазначеної норми поширюється лише на обставини, встановлені безпосередньо: 1) або вироком у кримінальній справі; 2) або постановою про адміністративний проступок.

Згідно зі статтею 17 Кримінального процесуального кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Тобто, постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 30.05.2017 та постановою про закриття кримінального провадження від 31.05.2017 спростовано висновки службового розслідування, які стали підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності та причетність ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за його участю 21.04.2017 о 22 год. 55 хв. по вул. Покровській 35 у с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, в якій постраждала цивільна особа громадянин ОСОБА_6

Також, під час розгляду справи, судом в якості свідка було допитано ОСОБА_13, який пояснив, що 21.04.2017 близько 22 год. 45 хв. був удома, почув звук удару, вибіг на вулицю та побачив, що вдарили його машину. Інша машина була з двома пасажирами, один на задньому сидінні і один на передньому пасажирському. В пасажира, що був позаду текла кров, далі він викликав швидку та поліцію. ОСОБА_1 спочатку не впізнав, тому що було темно і він перебував у шоковому стані через те, що розбили машину, які він перед цим продав. За кілька годин до цього приїжджав ОСОБА_1 і купив дане авто, оформляти його вони домовились наступного дня. Також, зазначив що претензій до ОСОБА_1 не має.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що 21.04.2017 він заїхав до ОСОБА_1 Ввечері до ОСОБА_1 зателефонував знайомий та попрохав відвезти його до лікарні, оскільки ОСОБА_1 погано себе почував, то попрохав його сісти за кермо. Потім вони поїхали за знайомим ОСОБА_1, приїхавши до нього ОСОБА_17 побачив, що у знайомого ОСОБА_1 травмована голова і йшла кров, пасажир сів на заднє сидіння, а ОСОБА_1 на переднє сидіння пасажира поруч. В подальшому вони, поїхали до ОСОБА_1 додому, оскільки треба було взяти гроші. Коли він їхав по вул. Щорса, то відволікся від дороги внаслідок чого зіткнувся з припаркованим автомобілем ВАЗ-21099. Від цієї події він був у шоковому стані та вибіг з автомобіля, почав палити та пішов до р. Дніпро, так як усвідомлював, що розбив дві машини.

ОСОБА_6, допитаний в судовому засіданні, в якості свідка пояснив, що 21.04.2017 року близько 21 год. 00 хв. вдома поліз до погребу і там травмував голову, потім він зателефонував ОСОБА_1 та попрохав відвезти його у лікарню, тому що вдома нікого не було. Сідаючи в автомобіль він побачив, що за кермом був знайомий ОСОБА_1, якого він не знає та поїхали до ОСОБА_1 взяти гроші на лікарню. Коли рухались по вул. Щорса він відчув удар, як саме це відбулось він не бачив. Після удару водій вибіг і зник, а вони з ОСОБА_1 залишились на місці, останній сидів на пасажирському сидінні. ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки погано себе почуває.

Так, вказані особи, допитані в якості свідків підтвердили обставини з'ясовані під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000430 порушеного за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні, крім інших доказів було оглянуто відеозапис з нагрудних відеореєстраторів співробітників патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Черкаси за 21.04.2017, що здійснювали оформлення дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі ОСОБА_1 21.04.2017 о 22 год. 55 хв. по вул. Покровській 35 у с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області.

Так, з вищевказаного відеозапису судом не встановлено обставин, що викладені у висновку службового розслідування, стосовно обставин перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння та обставину, що саме позивач керував транспортним засобом Део Ланос р.н. НОМЕР_7 в момент зіткнення з ВАЗ-21099 р.н. НОМЕР_2, що стало наслідком травмування гр. ОСОБА_16

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

Зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права (постанова Верховного Суду України від 01.06.2010 р.).

За загальним правилом суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто не може застосовувати інший спосіб захисту, ніж зазначив позивач у позовній заяві. Водночас Суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших законодавчих приписів, ніж ті, про які зазначає позивач.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 3 постанови Пленуму № 14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення», вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивача неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

З урахуванням всіх фактичних обставин у справі, та для повного та всебічного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Суд бере до уваги, що передумовою прийняття оскаржуваного наказу від 24.04.2017 № 115 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції став наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 24.04.2017 №1110, тому суд дійшов висновку, що для повного та всебічного захисту прав позивача необхідно також визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 24.04.2017 №1110 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу кримінальної розвідки Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_1.».

Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

За таких обставин, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується протиправність звільнення позивача із служби в поліції, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача в частині поновлення його на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений.

Щодо позовної вимоги стосовно стягнення з відповідача на користь позивача середнього грошового утримання за час вимушеного прогулу, суд зазначає.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 1 статті 27 Закону України «Про оплату праці»).

Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (надалі - Порядок).

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Так, згідно з абзацом «з» пункту 1 Порядку цей Порядок застосовується і у випадку вимушеного прогулу.

Пунктом 2 Порядку передбачено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідно до пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно пп. «в» п. 4 Порядку визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством не враховуються компенсаційні виплати на відрядження і переведення (добові, оплата за проїзд, витрати на наймання житла, підйомні, надбавки, що виплачуються замість добових).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Тому відповідач, як податковий агент згідно норм Податкового Кодексу України та як страхувальник згідно Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» зобов'язаний виплатити позивачеві суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, утримавши із нього при виплаті прибутковий податок з доходів фізичних осіб та єдиний страховий внесок.

Такі висновки узгоджуються з практикою Верховного Суду України, зокрема, викладеною в постановах від 21.01.2012 № 6-87цс11 та від 14.01.2014 № 21-395а13.

В матеріалах адміністративної справи знаходиться довідка Головного управління Національної поліції в Черкаській області, відповідно до якої грошове забезпечення позивача у лютому та березні 2017 року становило - 22 742 грн. 38 коп.

З викладеного слідує, що середньоденнє грошове утримання позивача становить 385 грн. 46 коп. (11 371 грн. 19 коп. (лютий 2017) + 11 371 грн. 19 коп. (березень 2017) : 59 (кількість відпрацьованих днів) = 385 грн. 46 коп.), а тому сума середнього грошового утримання за час вимушеного прогулу позивача (за 92 робочих дні) становить 35 462 грн. 32 коп. (385 грн. 46 коп. х 92 дні вимушеного прогулу) без утримання прибуткового податку з громадян та інших обов'язкових платежів.

Відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу кримінальної розвідки Головного управління Національної поліції в Черкаській області та та виплати йому середнього грошового утримання за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У силу ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням всі наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення позивача та представників осіб, які беруть участь у справі та допитаних у судовому засіданні свідків, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Що стосується вимоги представника відповідача про прийняття окремої ухвали за наслідками розгляду даної справи, а саме стосовно показів наданих свідком ОСОБА_13, які за твердженням представника відповідача є неправдивими та відрізняються від тих пояснень, які він надавав безпосередньо під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди, а тому дані обставини є підставою для порушення кримінального провадження, то вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.166 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд, здійснюючи правосуддя, на засадах верховенства права забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства та держави.

Процесуальне законодавство України, визначаючи повноваження суду як носія судової влади, встановлює, що суд, крім виконання функцій, пов'язаних із безпосереднім вирішенням судових справ, уповноважений виносити окремі ухвали, які мають бути ефективним засобом дотримання законності забезпечення судом прав і свобод людини.

Окрема ухвала суду - це ухвала, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушення.

Оскільки передбачених вказаною нормою ст. 166 Кодексу адміністративного судочинства України, обставин і фактів суд під час вирішення спору не встановив, тому не вбачає підстав для винесення окремої ухвали, як про те просить представник відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статями 11, 14, 86, 94, 159-163, 167, 185-187, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 24.04.2017 №1110 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу кримінальної розвідки Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_1.».

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 24.04.2017 №115 о/с.

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу кримінальної розвідки Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області (ідентифікаційний код 40108667) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6) середнє грошове утримання за час вимушеного прогулу за період з 25.04.2017 по дату поновлення на службі в розмірі 35 462 (тридцять п'ять тисяч чотириста шістдесят дві) грн. 32 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Черкаській області (ідентифікаційний код 40108667) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6) сплачений судовий збір за подання позову в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу кримінальної розвідки Головного управління Національної поліції в Черкаській області та виплати йому середнього грошового утримання за один місяць допустити до негайного виконання.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель

Постанова складена у повному обсязі 14.08.2017.