Справа № 348/2385/16-а
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/3805/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Сапіга В.П., Кухтей Р.В.

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львов апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду у Надвірнянському районі Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.02.2017 року у справі № 348/2385/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду у Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити дії, -

В С Т А Н О В И В :

19.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Надвірнянського об"єднаногоУправління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дійнеправомірними та зобов'язання здійснити певні дії.

Позовні вимоги мотивує тим, що 23.09.2016 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років увідповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції 08.07.2011 року розмірі 90% від місячного заробітку з урахуванням середньомісячної суми виплат за 60 календарних місяців підряд перед зверненням за пенсією.

Однак, отримав відмову, в якій відповідач посилається на те, що 08.07.2011 року в ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» було внесено зміни, згідно яких з 01.10.2011 року пенсії за вислугу років призначаються в розмірі не більше 80% від заробітку та змінено стаж роботи, необхідний для призначення пенсії. Також, в своїй відмові відповідач вказує, що з 15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року , із змінами, ст. 86 якого визначає пенсійне забезпечення працівників прокуратури, а саме: необхідний стаж роботи за вислугу років, в даному випадку, з 01.10.2015 року по 30.09.2016 року - 22 роки 6 місяців, в тому числі стаж роботи на посадах прокурорів 12 років 6 місяців; пунктом 2 вказаної статті передбачено, що пенсії призначаються в розмірі 60 % від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески назагальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії; пункт 6 цієї ж статті визначає періоди роботи, які зараховуються до стажу роботи за вислугу років, а сааме строкова військова служба. Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015, визначено, що у зв'язку з не прийняттям закону щодо призначення спеціальних пенсій на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу»,«Пропрокуратуру», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національнийбанк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.02.2017 року у справі № 348/2385/16-а позов задоволено частково, а сааме судом першої інстанції було визнано відмову Надвірнянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за вислугу років - неправомірною, скасовано рішення Надвірнянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 30.09.2016 за №496, зобовязано Надвірнянське обєднане Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківськоїобласті зарахувати ОСОБА_1 до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років період військової служби з 30.06.1985 року по 21.05.1987 року та зобовязано Надвірнянське обєднане Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківськоїобласті призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 23.09.2016 року пенсію за вислугу років у відповідності до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року у розмірі 90% від місячного заробітку з урахуванням середньомісячної суми виплат за 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією, незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі, відповідно до довідки прокуратури Івано-Франківської області №22.09.2016 за №18-482 вих-16 до виникнення обставин з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин, з урахуванням обмежень максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи, а саме оскільки, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VII не скасовано, його положення (у частині, що стосуються спірних правовідносин) не визнано неконституційними, а до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то відповідно з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII.

Просить скасувати постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.02.2017 року у справі № 348/2385/16-а та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області, 23.09.2016 рокузвернувся до Надвірнянського об*єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківськоїобласті із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 ЗаконуУкраїни «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року в редакції Закону № 2663-ІІІ від12.07.2001 року, у розмірі 90% від місячного заробітку, без обмеження граничного розміру, та зурахуванням середньомісячної суми виплат за 60 календарних місяців підряд перед зверненням запенсією.

Рішенням Надвірнянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області №496 від 30.09.2016 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії.

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що порушуються вимоги ст.22 Конституції України і гарантоване право на нарахуванняпозивачу і отримання пенсії за вислугу років вимоги п.5 Прикінцевих положень Закону України«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від02.03.2015р. №213-УШ

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Такими законами є Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та спеціальні закони, норми яких застосовуються при призначенні пенсії окремим категоріям громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, що 23.09.2016р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначенні йому пенсії за вислугу років згідно Закону №1697-VII.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що приписи ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року щодо права на пенсійне забезпечення за вислугу років втратили чинність з 15.07.2015 року у зв'язку з набранням чинності Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року N 1697-VII (далі - Закон України "Про прокуратуру"), положеннями статті 86 якого визначений порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

Враховуючи, що позивач реалізувала своє право на звернення за призначенням пенсії після того як ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 05.11.1991 року втратила чинність, питання щодо наявності у неї права на пенсійне забезпечення, як працівника прокуратури, має вирішуватись відповідно до приписів чинної на час звернення ст. 86 Закону України "Про прокуратуру".

Згідно з ч.1 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року вислуги років не менше 22 роки 6 місяців, у тому числі, стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 VIII передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Як встановлено, і ця обставина є загальновідомою, до 1 червня 2015 року не прийнято закону, що стосувався б видів пенсійного забезпечення, у тому числі спеціальних пенсій, зокрема, і пенсій прокурорам.

Апеляційний суд вважає, що положення п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213 від 02.03.2015 року стосуються порядку призначення пенсії прокурорам, слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до події, факту застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Під дією норми права у часі слід розуміти поширення дії нової норми на ті правові наслідки, які хоча й випливають з юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми, проте настають після набрання чинності новою нормою. Більш пізня норма права скасовує дію попередньої норми, тобто, стара норма права перестає діяти, оскільки замінена іншою, прийнятою пізніше, яка регулює ті самі суспільні відносини.

Таким чином, у даному випадку застосовуванню підлягає норма, яка була чинною на момент звернення позивача за призначенням пенсії.

Закон України "Про прокуратуру" № 1697-VII, прийнятий 14.10.2014 року, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII - прийнятий 02.03.2015 року, а тому саме Закон України » № 213-VIII належить застосовувати у спірних правовідносинах.

Крім цього, в тексті Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» чітко визначено, що з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, оскільки Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VII не скасований, його положення (у частині, що стосуються спірних правовідносин) не визнані неконституційними, а до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то відповідно, з вказаної дати скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII.

Що стосується позовних вимог позивача щодо зобов'язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років період віськової служби з 30.06.1985 року по 21.05.1987 року вважає зазначити наступне.

Згідно із відповіді Управління Пенсійного фонду у Надвірнянському районі Івано-Франківської області від 07.10.2016 року №5353/03 було встановлено, що такий період було зараховано до стажу за вислугу років, а тому колегія апеляційного суду вважає, що в цій частині порушення прав позивача є відсутніми.

У відповідності до ст.202 цього Кодексу підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладене, оскільки постанова суду першої інстанції прийнята з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись: ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду у Надвірнянському районі Івано-Франківської області - задовольнити.

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.02.2017 року у справі № 348/2385/16-а скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді В. П. Сапіга
Р. В. Кухтей
Повний текст судового рішення виготовлено 15.08.2017 року.