Справа № 730/564/17
Суддя: Лобода Н. В.
Дата ухвалення: 2017-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 730/564/17
Номер провадження 2-а/728/63/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2017 року 08:40 год. Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Лободи Н.В.

за участі секретаря - Кирути Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмачі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Борзнянського об»єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати дії Борзнянського ОУ ПФУ Чернігівської області щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання неправомірними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату її щомісячного довічного грошового утримання з 01.12.2016 року з включенням до зарплати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці матеріальної допомоги на оздоровлення, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 року її було звільнено з посади судді Борзнянського районного суду Чернігівської області у зв'язку з поданням заяви про відставку; 04.10.2016 року їй призначено щомісячне довічне грошове утримання, яке у грудні 2016 року перераховано з підстав зміни розміру посадового окладу діючого судді та становить 26144 грн.; вказане щомісячне довічне грошове утримання обраховане з суддівської винагороди в сумі 30400 грн., що складається з посадового окладу - 16000 грн., надбавки за вислугу років - 12800 грн. та доплати за перебування на адміністративній посаді - 1600 грн. В травні 2017 року за заявою позивача ТУ ДСА у Чернігівській області видало довідку про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно з якою суддівська винагорода, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання становить 31608,33 грн., в тому числі: посадовий оклад - 16000 грн., надбавка за вислугу років - 12800 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді - 1600 грн. та 1/12 частина допомоги на оздоровлення - 1208,33 грн., яку помилково не було включено до попередньо виданої довідки для призначення щомісячного грошового утримання судді. На звернення позивача від 10.05.2017 року про проведення перерахунку грошового утримання з 01.12.2016 року відповідач рішенням від 16.05.2017 року відмовив у цьому, пославшись на те, що матеріальна допомога на оздоровлення надається до щорічної оплачуваної відпустки і не входить до складу суддівської винагороди. Вказану відмову позивач вважає неправомірною і за захистом своїх прав звернулася до суду з даним позовом.

Сторони в судове засідання не з»явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі; позивач свої вимоги підтримує, просить їх задовольнити; представник відповідача позов не визнав, в письмових запереченнях вказав на відсутність підстав для його задоволення.

У зв'язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч.1 ст.41 КАС не здійснювалося.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

22.09.2016 року ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Борзнянського районного суду Чернігівської області у зв»язку з поданням заяви про відставку.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Борзнянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та з 04.10.2016 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 86% суддівської винагороди, призначене відповідно до ЗУ «Про судоустрій та статус суддів».

В травні 2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням допомоги на оздоровлення.

У рішенні №263/04 від 16.05.2017 року відповідач відмовив позивачу у вищевказаному перерахунку, пославшись на відсутність для цього правових підстав.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає і на яку вільно погоджується, тому оплата праці є невід'ємним конституційним правом посадових осіб судової влади.

Статтею 1 ЗУ«Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Як Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ, за нормами якого позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, так і Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ, на норми якого посилається відповідач у своїх запереченнях, містять IX розділ «Забезпечення суддів».

Пунктом 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій та статус суддів" №1402-VIІI від 02.06.2016 року (далі - Закон №1402-VIІI), що набрав чинності 30.09.2016 року, передбачено, що судді у відставці, в тому числі, тому, який вийшов у відставку після набрання чинності цим Законом, щомісячне довічне грошове утримання встановлюється у розмірі 80-90% суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Перелік складових суддівської винагороди міститься у статтях 133 та 135 розділу «Забезпечення суддів» Закону № 2453-VI та Закону №1402 -VIІI відповідно.

Крім того, статтею 134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453- VІ (IX розділ) передбачено надання суддям щорічної оплачуваної відпустки з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Виплату допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачено і ст. 136 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ (IX розділ), на норми якого посилається відповідач, тобто виплата допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачена спеціальним законом, яким регулюється забезпечення судді, і вона носить систематичний характер. До того ж, відповідно до п.п.2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за N 114/8713, допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників, належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат.

Частиною 3 ст.141 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ, з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016, встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Матеріальна допомога на оздоровлення має систематичний характер і її виплата передбачена спеціальним Законом, яким регулюється забезпечення судді і вона виплачується всім суддям, які використовують право на відпустку, тобто, матеріальна допомога на оздоровлення належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат і, відповідно, входить до структури заробітної плати.

З довідки ТУ ДСА у Чернігівській області від 04.05.2017 року № 03-36/788/17-вих вбачається, що виплата допомоги на оздоровлення має систематичний характер, включена в оподатковуваний дохід судді, входить до фонду оплати його праці, тобто є складовою винагороди судді.

Крім того, згідно зі змістом ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

У Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17 листопада 2010 року № (2010)12 зазначено: «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці» (пункт 54).

Згідно з п.7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 р № 8-рп/2005, право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.11, ч.1 ст.69, ч.ч.1, 2, 6 ст.71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачем було неправомірно відмовлено позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вищевказані норми закону, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов»язані зі сплатою судового збору в розмірі 640.00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 22 Конституції України, ст. ст. 6, 41, 71, 72, 94, 158-163, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Борзнянського об»єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Борзнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1.

Зобов'язати Борзнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 01.12.2016 року з врахуванням у зарплату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці матеріальної допомоги на оздоровлення відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 04.05.2017 року № 03-36/788/17-вих.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Борзнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 640 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бахмацький районний суд, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода