Справа № 638/8223/17
Суддя: Шишкін О. В.
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/8223/17
Провадження №2-А/638/483/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого - судді Шишкіна О.В.,

секретаря Голуб Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративний позов представника позивача Острицького Андрія Олеговича, поданого в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дії (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:
Представник позивача звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_1 , в якому просить визнати дії (бездіяльність) головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 та обчисленні розміру пенсії з 27.12.2015 року з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці Харківського обласного військового комісаріату від 12.12.2016 року №671/ВФЗ протиправними; зобов`язати головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 27.12.2017 року в розмірі 71% грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.12.2016 року №671/ВФЗ, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 27.12.2015 року; зобов`язати головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом 15 днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч.1 ст.267 КАС України.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України. Під час проходження військової служби позивач отримував у складі грошового забезпечення грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразову грошову допомогу при звільненні. У грудні 2008 року позивач був звільнений з військової служби у ЗСУ. Документи для призначення пенсії позивачу оформляв Харківський обласний військовий комісаріат, при оформленні який ним не було зазначено у довідці про додаткові види грошового забезпечення відомості про складові грошового забезпечення, які позивач отримував під час проходження військової служби, а саме: грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні. Відповідачем призначено позивачу пенсію за вислугу років у відповідності до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на підставі оформлених документів з 2008 року у розмірі 71% грошового забезпечення. ІНФОРМАЦІЯ_2 надав позивачу нову довідку про додаткові види грошового забезпечення від 12.12.2016 року №671/ВФЗ, в якій зазначені відомості про складові грошового забезпечення, які позивач отримував під час проходження військової служби, а саме: грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні. Позивач звернувся до відповідача із заявою від 26.12.2016 року про перерахунок та виплату пенсії з грошового забезпечення з урахуванням даних довідки від 12.12.2016 року №671/ВФЗ з 27.12.2015 року. Але відповідачем не здійснено перерахунок пенсії та виплачує її позивачу у розмірі, обчисленому без урахування додаткових видів грошового забезпечення. Зазначену бездіяльність позивач оскаржив до Ленінського районного суду м.Харкова. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2017 року позов задоволено частково, зокрема визнано неправомірною бездіяльність ГУПФУ в Харківській області щодо неприйняття рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.12.2016 року, зобов`язано прийняти рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.12.2016 року. На виконання зазначеної постанови ГУПФУ в Харківській області прийняло рішення та листом від 10.05.2017 року зазначене негативне рішення було повідомлено позивачу. З вказаним рішенням позивач не погоджується та вважає його таким, що порушує його права на пенсійне забезпечення.
Позивач в судове засідання не з`явився, в судовому засіданні його представник вимоги позову підтримав з підстав, викладених у ньому, просив задовольнити у повному обсязі. Надав суду додаткові пояснення, в яких посилався на висновки Верховного Суду України, які висловлені у постанові від 10.03.2015 року, згідно яких грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія. Грошове забезпечення військовослужбовців, у тому числі щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, є об`єктом сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому обов`язок сплати страхових внесків до УПФУ покладений на роботодавця.

Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з`явився. Надав суду письмові заперечення, згідно яких Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не згодне з вимогами позивача. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні не зазначена у довідці, наданій ІНФОРМАЦІЯ_3 та правових підстав для їх включення до розрахунку пенсії немає, оскільки вказані види виплат не можуть вважатися тими складовими грошового забезпечення військовослужбовця при звільненні, з яких може обчислюватися сума пенсії, так як вони є тимчасові, нефіксовані, не щомісячні виплати, та мають несистематичний характер. Також зазначає, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» документи для призначення та проведення перерахунку подаються до органів Пенсійного фонду України уповноваженими структурними підрозділами силових структур, тобто повноважень щодо внесення змін в документи, які були надані на позивача ІНФОРМАЦІЯ_4 і на підставі яких була перерахована пенсія, у органів ПФУ немає. При цьому зазначає, що ГУПФУ в Харківській області на час призначення пенсії не порушило права позивача на пенсійне забезпечення щодо визначення та обчислення розміру пенсії, оскільки керувалося лише тими показниками грошового забезпечення позивача, які були надані ІНФОРМАЦІЯ_4 , та не могло визначити і врахувати будь-які інші, окрім тих, що були включені до відповідної довідки. Грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні мають тимчасовий характер, залежать від певних обставин, їх розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячної, тому вони не включаються до складу грошового забезпечення при звільненні з військової служби. Також вважає, що посилання позивача на норми ЗУ «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року є безпідставним, оскільки сфера дії цього Закону поширюється на діючих військовослужбовців, а не на звільнених з військової служби. Крім того, зазначає, що позивачу пенсія призначена з 18.12.2008 року, а отже саме з цього моменту він був обізнаний про порушення свого права при обчисленні пенсії. Таким чином, на думку представника відповідача підлягають застосуванню ст.ст. 99,100 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу в Збройних Силах України на посаді начальника 153 територіального центру комплектування військовослужбовцями за контрактом м.Харкова територіального управління «Північ».
18.12.2008 року ГУПФУ призначило позивачу пенсію за вислугою років відповідно до Закону №2262-ХІІ як особі, яка звільнена з військової служби. Позивач перебуває на пенсійному обліку в ГУПФУ, яке виплачує позивачу пенсію в розмірі, обчисленому з грошового забезпечення без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні.
З довідки №487/фін-4 від 18.12.2008 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 вбачається, що Харківським обласним військовим комісаріатом до вказаної довідки не включено грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію, одноразову грошову допомогу при звільненні, які позивач отримував протягом останніх 11 місяців підряд перед місяцем звільнення, та з яких було утримано єдиний соціальний внесок при оформленні документів для призначення пенсії.
12.12.2016 року Харківський ОВК склав нову довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії позивачу від 12.12.2016 року №671/ВФЗ, якою вказаний недолік довідки №487/фін-4 усунутий.
26.12.2016 року позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про перерахунок та виплату йому пенсії з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, розмір яких зазначений в довідці Харківського ОВК від 12.12.2016 року №671/ВФЗ. З переліку додатків до цієї заяви вбачається, що позивач разом з заявою подав оригінал зазначеної довідки.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем зазначену заяву з доданою до неї довідкою було отримано 26.12.2016.
У визначений Законом №2262-12 час ГУПФУ не здійснило перерахунок пенсії позивачу
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2017 року позов задоволено частково, зокрема визнано неправомірною бездіяльність ГУПФУ в Харківській області щодо неприйняття рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.12.2016 року, зобов`язано прийняти рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.12.2016 року.
На виконання зазначеної постанови ГУПФУ в Харківській області прийняло рішення та листом від 10.05.2017 відмовило позивачу в перерахунку пенсії.
Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-12 (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 7 постанови КМУ №393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» , пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» .
Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Статтею 9 вказаного Закону встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Постановою КМУ №1294 від 07.11.2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців.
Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови №1294), до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення, а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.
Частиною 1 ст.10-1 Закону також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової військової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою №1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам.
Так, відповідно до пп. 3 п. 5 Постанови №1294, пп. 30.3 п. 30 розділу ХХХ Інструкції, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (пп. 3 п. 5 постанови №1294, пп.пп. 33.1, 33.3 п. 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).
Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена ст..15 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч. 2 ст.9 вказаного Закону відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає ЗУ від 03.07.1991 року №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі ст. 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.
При виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 10.03.2015 р., прийнятої за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст.237 цього Кодексу.
Як вбачається зі змісту постанови Верховного суду України від 10.03.2015 р. у справі №21-70а15, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Постановою від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил України, Державної прикордонної служби, Національної Гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» Кабінет Міністрів України встановив щомісячну додаткову грошову винагороду для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.
Відповідно до ст..43 Закону №2262-ХІІ, пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому ЗУ від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі ст..41 вказаного вище Закону №1058-ІV, до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку позивач має право на призначення та отримання пенсії за вислугу років, відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі, який має бути обчислений з грошового забезпечення, до якого включені грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, та одноразова грошова допомога при звільненні.
Згідно ч. 2 ст. 51 Закону № 2262-12, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Згідно ст..63 вказаного вище Закону, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів.
Враховуючи приписи вищенаведених норм Закону, суд вважає, що обчислення пенсії позивачу слід проводити з урахуванням грошового забезпечення, до якого включені грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога при звільненні, які отримував позивач під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, та які відображені у довідці Харківського ОВК від 12.12.2016 року №671/ВФЗ.
Таким чином, ГУПФУ протиправно не здійснило перерахунок пенсії позивачу на підставі поданої довідки Харківського ОВК від 12.12.2016 року №671/ВФЗ з 27.12.2015 року.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст..72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд зауважує, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень, не надано до суду належних та допустимих доказів наявності підстав для відмови у перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки №671/ВФЗ від 12.12.2016 року Харківського ОВК яка містить відомості про грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, одноразову грошову допомогу при звільненні, які позивач отримував під час проходження служби.
Щодо строку захисту права позивача на призначення та виплату пенсії в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення, до якого включені: грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, суд виходить з того, що зазначені правовідносини врегульовані положеннями ст.ст.99,100 КАС України.
Згідно ч. 2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, для вирішення питання щодо строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.
Позовна заява та матеріали справи свідчать, що порушення прав позивача відбулось з боку ГУПФУ щодо бездіяльності (дій) проведення перерахунку пенсії за додатковими документами, поданим позивачем до ГУПФУ після спливу строку, визначеного ч.5 ст.45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо перерахунку пенсії, тобто з 06.01.2017 року.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач, звертаючись з даним позовом, не пропустив строк, визначений ч. 2 ст.99 КАС України.
Відповідно ст. 63 Закону № 2262-12 належний перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів.
Таким чином захист прав позивача належить з 27.12.2015 року.
Щодо вимоги позивача в частині зобов`язання головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області як суб`єкта владних повноважень подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1ст.267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
З аналізу вказаної норми вбачається, що питання про надання звіту про виконання постанови вирішує суд, який прийняв судове рішення по суті спору не на користь суб`єкта владних повноважень.
Цій нормі кореспондують положення абзацу 6 п. 4 ч. 1 ст.163 КАС України, згідно з яким постанова складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).
Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може під час прийняття постанови у справі.
Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.
У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимога позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення також підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За розгляд адміністративного позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 640,00 грн., що підтверджується квитанцією №31729 від 27.05.2017 року.
Таким чином, судовий збір в сумі 640,00 грн. підлягає стягненню з головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 ..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,-5,9,10,11,12,158,160-163,167, ч.1 ст. 267 КАС України, суд ,
постановив :
Адміністративний позов представника позивача Острицького Андрія Олеговича, поданого в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дії (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною дії (бездіяльність) головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 та обчисленні розміру пенсії з 27.12.2015 року з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці Харківського обласного військового комісаріату від 12.12.2016 року №671/ВФЗ.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 27.12.2017 року у розмірі 71% грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці Харківського обласного військового комісаріату від 12.12.2016 року №671/ВФЗ, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 27.12.2015 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом 15 днів з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч.1 ст.267 КАС України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн..

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: суддя О.В.Шишкін