Справа № 165/1376/17
Суддя: Ференс-Піжук О. Р.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 165/1376/17
Провадження 2-а/165/97/17

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2017 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Харук Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нововолинську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №7 батальону УПП в м. Луцьку ДПП Зайцева Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,
встановив:

07 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора роти №7 батальону УПП в м. Луцьку ДПП Зайцева О.С. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою відповідача про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії РА №643534 від 02 червня 2017 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Зазначає, що 02 червня 2017 року він, керуючи автомобілем марки FIAT DUCATO, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Н22 Устилуг-Луцьк-Рівне-8 км., безпричинно був зупинений працівниками поліції. Підставою зупинки його транспортного засобу, як зазначив відповідач, було порушення ним правил користування попереджувальними сигналами, а саме те, що він не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, а відтак порушив вимоги п.9.2 (б). Однак, він вважає постанову винесену відповідачем необґрунтованою та такою, що складена в порушення вимог чинного законодавства та за відсутності його вини. По-перше, зазначає, що відповідач не роз`яснив йому права і обов`язки, відмовив йому у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю скористатися юридичною допомогою, по-друге інспектором не було зафіксовано порушення ним ПДР, не здійснено відеозапису та не додано його в підтвердження вини. Оскільки доказів, які вказували на його вину інспектор не надав, а твердження відповідача викладені в постанові є лише його суб`єктивною думкою та припущенням, яке не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, просить дії відповідача визнати протиправними та скасувати постанову відповідача серії АР №643534 від 02 червня 2017 року.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримав з підстав викладених у ньому (а.с. 29).

У судове засідання відповідач - інспектор роти №7 батальону УПП в м. Луцьку ДПП Зайцев О.С. не з`явився, подав до суду письмові заперечення. В запереченнях інспектор просив відмовити у задоволенні позову, з огляду на те, що позивачем до позовної заяви не було надано жодних доказів неправомірності дій інспектора поліції та неправомірності прийнятої постанови. Вважає, що діяв в межах своїх повноважень, зафіксував візуально факт порушення позивачем ПДР України та вчинення правопорушення. Також, роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки, виніс постанову у відповідності до вимог ст.283 КУпАП (а.с. 22-28).

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Постановою відповідача про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР №643534 від 02 червня 2017 року, за порушення ч.2 ст.122 КУпАП до позивача ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.5).

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП, передбачена відповідальність у виді штрафу у разі порушення водієм правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Відповідно до ст.280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини про безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення», судді повинні звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності дій суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач інспектор роти №7 батальону УПП в м. Луцьку ДПП Зайцев О.С., що є суб`єктом владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які підтверджували б правомірність винесеної ним постанови з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України. У запереченням поданих до суду він зазначив, що мала місце подія правопорушення, однак іншими доказами крім як постановою даного факту не підтверджує (фото чи відеозапис правопорушення не додає), а відтак його твердження суд до уваги не бере.

За таких обставин твердження позивача на заперечення факту порушення вимог ПДР України заслуговують на увагу, як і твердження того що постанова є незаконною, оскільки не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутністю належних доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне скасувати постанову інспектора роти №7 батальону УПП в м. Луцьку ДПП Зайцева Олександра Сергійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №643534 від 02 червня 2017 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Оскільки, позивач, звільнений від сплати судового збору, судовий збір суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.10, 11, 71, 159, 163 КАС України, ч.2 ст.122 КУпАП, суд,-

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти №7 батальону УПП в м. Луцьку ДПП Зайцева Олександра Сергійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №643534 від 02 червня 2017 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Нововолинський міський суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук