Справа № 821/991/17
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

10 серпня 2017 р. м. ХерсонСправа № 821/991/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Войтовича І.І., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання представника відповідача про закриття провадження у адміністративній справі за позовом Міністерства оборони України до Генічеської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії, Центральної Військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Київське міське клінічне бюро судово-медичних експертиз, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень,

встановив:

Міністерство оборони України звернулося до суду з адміністративним позовом до Генічеської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії (далі - відповідач 1), Центральної Військово-лікарської комісії Міністерства оборони України (далі - відповідач 2), треті особи: Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи, ОСОБА_1, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Генічеської міжрайонної медико - соціальної експертної комісії, в тій частині, якою встановлена причина інвалідності громадянина ОСОБА_1, яка зазначена в графі 9 Довідки до акта огляду медико - соціальної експертної комісії серія 12ААА №023231 "поранення (контузія) та захворювання, так, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії"; визнати незаконним та скасувати рішення Центральної військово - лікарської комісії Міністерства оборони України, яким встановлено причинний зв'язок поранення у ОСОБА_1 - протокол №950 від 19.03.2015 року, згідно з яким - "поранення (контузія) та захворювання, так, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії".

Від представника відповідача 2 - Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України 08.08.2017 р. надійшли клопотання про закриття провадження у справі, оскільки заявлений спір не має ознак адміністративної справи; поданий Міністерством оборони України позов не відповідає вимогам ст.105 КАС України; Центральна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України, Генічеська міжрайонна медико-соціальна експертна комісія не є окремими структурними підрозділами та не є юридичними особами, а тому не можуть бути відповідачем чи третьою особою у справі, а Міністерство оборони України - позивачем у справі; Міністерством оборони України пропущено встановлений ст.99 КАС України строк для звернення до суду.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд клопотань представника відповідача - Центральної Військово-лікарської комісії Міністерства оборони України в порядку письмового провадження без його участі.

Представники відповідачів та третіх осіб в судове засідання не з'явилися.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути дані клопотання в порядку письмового провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом оскарження у справі є рішення Генічеської медико-соціальної експертної комісії щодо встановлення причини інвалідності ОСОБА_1

Пунктом 15 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" від 20.05.2013 р. № 8 визначено, що у розумінні статті 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" від 06.10.2005 р. № 2961-IV медико-соціальна експертиза - це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров'я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров'я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.

Статтею 3 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991 р. № 875-XII передбачено, що інвалідність як міра втрати здоров'я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Відповідно до пп.6.13 п.6 та абз.23 пп.8.8 п.8 Положення про Міністерство охорони здоров'я України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 р. № 467, Міністерство охорони здоров'я відповідно до покладених на нього завдань проводить медико-соціальну експертизу з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності особи та затверджує порядок її проведення.

Медико-соціальну експертизу згідно абз.1 п.4 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. № 1317 (далі - Положення № 1317), проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров'я при Міністерстві охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Комісії перебувають у віданні Міністерства охорони здоров'я України і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у м.Києві та Севастополі; міські, міжрайонні, районні комісії (абз.3 п.4 Положення № 1317).

Абзац 4 пункту 10 Положення № 1317 визначає, що комісія складається з представників Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства соціальної політики України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної служби Служби безпеки України та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості та, у разі потреби, працівники науково-педагогічної та соціальної сфери.

Відповідно до ч.3 ст.8 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" від 06.10.2005 р. № 2961-IVрішення медико-соціальних експертних комісій є обов'язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними установами незалежно від типу і форми власності.

Таким чином, рішення медико-соціальних експертних комісій спрямовані на забезпечення реалізації державної політики у сфері реабілітації інвалідів, створення правових, економічних, політичних, соціально-побутових і соціально-психологічних умов для задоволення їхніх потреб у відновленні здоров'я, матеріальному забезпеченні, посильній трудовій та громадській діяльності, а тому вони мають публічний характер та підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 р. по справі № 821/264/17, від 18.04.2017 р. по справі № 821/284/17, від 19.04.2017 р. по справі № 821/265/17.

Твердження представника Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про закриття провадження у зв'язку з пропуском строку звернення до суду не ґрунтуються на вимогах законодавства, оскільки вичерпний перелік підстав для закриття провадження у справі визначено ст.157 КАС України, серед яких така підстава як пропуск строку звернення до суду відсутня.

Окремо суд зазначає, що згідно ч.ч.1, 2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.99 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

З матеріалів справи слідує, що Міністерство оборони України скористалося правом досудового вирішення спору, зокрема, 12.05.2017 р. звернулося зі скаргою на дії Генічеської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії до Комунального закладу "Херсонський обласний Центр медико-соціальної експертизи" Херсонської обласної ради, який згідно абз.1 п.12 Положення про медико-соціальну експертизу, має право перевіряти правомірність прийнятих Генічеською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією рішень і, в разі визнання їх безпідставними, змінювати їх.

Відмову у задоволенні скарги від Комунального закладу "Херсонський обласний Центр медико-соціальної експертизи" Херсонської обласної ради від 29.05.2017 р. за № 60 Міністерство оборони України отримало 29.05.2017 р.

З позовом Міністерство оборони України до Херсонського окружного адміністративного суду звернулося 29.06.2017 р., що підтверджується відбитком штемпеля на конверті, тобто в межах строку, визначеного ч.4 ст.99 КАС України.

Та обставина, що відповідач 2 - Центральна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України не є юридичною особою, не є підставою для закриття провадження у справі в контексті ст.157 КАС України.

У даній справі Міністерством оборони України позов заявлено не як суб'єктом владних повноважень, а як юридичною особою до суб'єкта владних повноважень, а тому посилання представника позивача на те, що Міністерство оборони України не може бути позивачем у справі є безпідставними.

Таким чином, заявлені представником Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України клопотання про закриття провадження у справі не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.160, 165 КАС України, суд -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотань представника Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про закриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути долучені до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Войтович І.І.