Справа № 805/2133/17-а
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2017 р. Справа №805/2133/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 17-20

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Арестової Л.В., при секретарі судового засідання - Лопушанському Д.О.,

за участю:

представника позивача - Лактіонової О.Г.,

представника відповідача - Пономарьова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапром»

до Покровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

про скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегапром», звернувся до Покровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення - рішення від 29.09.2016 року № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем проведено камеральну перевірку дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з податку на додану вартість позивача за період травень-липень 2016 року, за результатами чого складено акт від 15.08.2016 року № 540/05-21-12/31023892, яким встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладених. На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.09.2016 року № , яким визначено суму штрафу у розмірі 26 556 152,83 грн. Позивач зазначає, що податкове повідомлення-рішення винесене з порушенням законодавства з огляду на те, що предметом камеральної перевірки не могла виступати своєчасність реєстрації податкових накладних. Крім цього, твердження відповідача про порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладених взагалі є помилковими. Так, реєстрація податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання. Разом із цим, якщо останній день такого строку припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається перший робочий день, який настав за вихідним, що відповідачем не враховано при визначенні процентної ставки штрафу стосовно недотримання терміну реєстрації податкових накладних №№ 318, 350, 361, 360, 357, 383, 387, 384, 385, 386, 388, 390, 389, 391, 392. До цього ж, товариство було незаконно позбавлено можливості своєчасно здійснювати реєстрацію податкових накладних - відповідач відмовляв позивачу в їх реєстрації у зв'язку з неукладенням договору про визнання електронної звітності. У той же час, постановою Донецького окружного адміністративного від 30 травня 2017 року у справі № 805/976/16-а, яка набрала законної сили, встановлено протиправне припинення контролюючим органом дії відповідного договору в односторонньому порядку. Крім іншого, податкове повідомлення - рішення прийнято відповідачем з порушенням строку, оскільки таке приймається протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень до акту перевірки. Відповідні заперечення товариства розглянуті відповідачем 23 вересня 2016 року, у той же час податкове повідомлення - рішення прийнято 29 вересня 2016 року.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав обґрунтованості та законності спірного податкового повідомлення - рішення. Зазначив, що під час камеральної перевірки податкових орган має право перевіряти дані Єдиного реєстру податкових накладних. До цього, застосування до термінів реєстрації норм ст. 49 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в частині того, що якщо останній день такого строку припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається перший робочий день, який настав за вихідним, - не є можливим, оскільки такі норми підлягають застосуванню лише до строків подання податкової декларації. Щодо нібито здійснення позивачем своєчасної реєстрації саме податкових накладених, зазначених в додатках до актів спірної перевірки, та відмови відповідача у їх реєстрації, останній не має таких даних. До цього ж, у постанові Донецького окружного адміністративного від 30 травня 2017 року у справі № 805/976/16-а також відповідних обставин не встановлено.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегапром» зареєстроване в якості юридичної особи за кодом , місцезнаходження: 85400, Донецька обл., місто Селидове, вулиця Щорса, будинок 10, квартира 67, що вбачається з відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розміщених в безкоштовному доступі на сайті Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch).

Посадовими особами Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, правонаступником якої є Покровська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, проведено камеральну перевірку даних Єдиного реєстру податкових щодо дотримання позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних в з податку на додану вартість за період з 30.05.2016 по 31.07.2016 (включно) року, за результатами чого складено акт № 540/05-21-12/31023892 від 05.08.2016 року.

Актом перевірки встановлено порушення позивачем п. 192.1 ст. 192, п. 201.1 та п. 201.10 ст. 201 ПК України в результаті порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість та розрахунків коригування до податкових накладних на загальну суму ПДВ 71 873 464,36 грн.

Строки порушень реєстрації податкових накладених відображено у додатках до акту перевірки та у розрахунку штрафних санкцій до спірного податкового повідомлення - рішення.

Позивачем подано заперечення на акт, за наслідком розгляду яких інспекцією надано інформацію у листі від 23 вересня 2016 року № 4890/05-21-12/10 про правомірність висновків акту перевірки.

На підставі висновків акту перевірки Красноармійською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.09.2016 року № , яким застосовано до позивача штраф на загальну суму 26 556 152,83 грн.

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивачем подану скаргу до ГУ ДФС у Донецькій області, за наслідком розгляду якої фіскальним органом прийнято рішення від 13 грудня 2016 року № 7190/10/05-99-10-01-121 про відмову у її задоволенні, а спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Не погодившись із таким рішенням, позивач звернувся зі скаргою до ДФС України, за наслідком чого останньою прийнято рішення від 28 березня 2017 року № 6259/6/99-99-11-03-01-25, яким також у задоволенні скарги відмовлено, а спірне податкове повідомлення-рішення також залишено без змін.

Вказане рішення ДФС України позивачем отримано 28 квітня 2017 року, із даним позовом до суду позивач звернуся 29 травня 2017 року (понеділок).

При вирішенні даної справи суд виходить з наступного.

Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами (п.п. 14.1.60 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно із п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Аналізуючи наведене можна дійти висновку, що законодавством встановлено чіткі терміни реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та за порушення яких податковим законодавством передбачено нарахування штрафних санкцій.

При цьому, штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. 14.1.265 ст. 14 цього Кодексу).

Таким чином, визначальною умовою для застосування штрафних санкцій є вчинення порушення вимог податкового законодавства у зв'язку з протиправністю дій суб'єкта господарювання.

Згідно пункту 1 розділу II Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої Наказом Державної податкової адміністрації України № 233 від 10.04.2008 року, платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Наказом Державної податкової адміністрації України № 233 від 10.04.2008 також затверджено текст Примірного договору про визнання електронних документів (додаток І Інструкції).

Постановою Донецького окружного адміністративного від 30 травня 2017 року у справі № 805/976/16-а, яка набрала законної сили 6 липня 2016 року, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапром» до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, встановлено, що 19 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про визнання електронних документів № 191220141, відповідно до якого предметом договору є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу. Даний договір був відправлений позивачем до відповідача 19 грудня 2014 року, що підтверджується квитанцією № 1 та прийнятий відповідачем, що підтверджується квитанцією № 2 з відміткою "документ прийнято" та якому присвоєно реєстраційний номер .

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивачем на виконання приписів Податкового кодексу України та на підставі вищезазначеного договору засобами телекомунікаційного зв'язку подавались, зокрема, протягом періоду з 14 по 28 квітня 2016 року в електронному вигляді для реєстрації в Єдиному реєстрі до податкового органу певні податкові накладні, складені з 26 січня по 31 березня 2016 року, проте, вони прийняті податковим органом не були з причини наявності помилки. В подальшому, такі податкові накладні зареєстровані 14 липня 2016 року, що вбачається з додатку до акту перевірки.

З квитанцій щодо реєстрації наведених податкових накладних вбачається, що товариством порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 року № 233, а саме: «Можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності».

Постановою суду від 30 травня 2017 року у справі № 805/976/16-а встановлено, що податковим органом дійсно в односторонньому порядку розірвано від 19 грудня 2014 року № 191220141, разом із цим, такі дії інспекції вказаною постановою суду визнані неправомірними.

Таким чином, у період, крім іншого, з 14 по 28 квітня 2016 року (коли позивач намагався здійснити реєстрацію податкових накладних, складних з 26 січня по 31 березня 2016 року) товариство було позбавлено можливості здійснити їх реєстрацію не зі своєї вини, а через протиправність дій податкового органу.

Суд зауважує, що зазначені податкові накладні так чи інакше надсилались позивачем для реєстрації з порушенням встановлених ПК України строків, втім, вказана вище обставина мала б мати вплив на визначення кількості днів прострочення, а отже і на визначення іншого відсотку штрафу від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних, ніж відсоток застосовний податковим органом.

Крім цього, суд погоджується з твердженнями позивача щодо невірного визначення відповідачем граничного терміну реєстрації податкових накладних від 29 квітня 2016 року №№ 318, 350, 361, 360, 357, 383, 387, 384, 385, 386, 388, 390, 389, 391, 392 як то 14 травня 2016 року (субота).

Так, ПК України не встановлено порядку розрахунків строків подання податкових накладних/розрахунків до реєстрації, проте, стосовно регулювання вказаного питання суд вважає за можливе застосувати п. 49.20 ст. 49 ПК України.

Відповідно до зазначеної норми, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Згідно з ч. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

На підставі наведеного, граничним терміном реєстрації вказаних податкових накладних мало б виступати 16 травня 2016 року (понеділок), отже, зазначена обставина також мала б мати вплив на визначення кількості днів прострочення, а отже і на визначення іншого відсотку штрафу, ніж застосовано інспекцією.

У той ж час, суд зазначає, що податковим органом докази порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних одержані з порушенням закону, а отже не можуть бути прийняті до уваги судом з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п.п. 62.1.3 п. 63.1 ст. 63 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до вимог п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (п. 76.1, п. 76.2 ст. 76 ПК України).

Пунктом 86.2 ст. 86.2 ПК України передбачено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2.5.1 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, затверджених Наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 року № 165, після закінчення строку, наданого платнику податків в інформаційному (електронному) повідомленні для самостійного виправлення помилок, проводиться камеральна (електронна) перевірка, за наслідками якої складається (формується): в разі встановлення помилок (порушень) в податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності - акт про результати камеральної перевірки; в разі відсутності помилок (порушень) в податковій звітності інспектор в тій частині перевіреної звітності, що заповнюється службовими особами Міндоходів, робить відмітку в графі «порушень (помилок) не виявлено», вказує дату проведення камеральної перевірки і ставить підпис; після впровадження в промислову експлуатацію АС «камеральна електронна перевірка» складається довідка про результати камеральної перевірки для платників податку, які надали декларацію в електронному виді з визначеною ІР-адресою.

Відповідно до п. 4.5 Регламенту опрацювання податкових декларацій з податку на додану вартість, за якими задекларовано від'ємне значення та/або бюджетне відшкодування податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 19.06.2012 року № 522, результати камеральної перевірки оформлюються актом в разі: встановлення факту заниження (завищення) податкових зобов'язань або завищення (заниження) податкового кредиту та відповідно зменшення (збільшення) суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту або заявленого бюджетного відшкодування податку на додану вартість; відмови у наданні бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість та виявлення заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування.

Згідно зі ст. 21 ПК України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України і діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених па контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушення прав і охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Таким чином, із системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства слідує, що при проведенні камеральної перевірки дослідженню підлягають саме дані податкової звітності, а отже в акті за результатами проведення камеральної перевірки можуть бути зафіксовані лише встановлені помилки (порушення) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності.

При проведенні камеральної перевірки податкових декларацій з податку на додану вартість, Регламентом встановлений вичерпний перелік порушень в результаті виявлення яких контролюючий орган має право складати саме акт камеральної перевірки. До такого переліку порушень не відноситься встановлення порушення термінів реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних.

До того ж, слід зазначити, що термін реєстрації податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних не є даними податкової звітності, які досліджуються під час проведення камеральної перевірки, а отже, податковим органом, не в спосіб встановлений законодавством складено акт камеральної перевірки з посиланням на таке порушення, як несвоєчасна реєстрація податкової накладної.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 8 червня 2017 року у справі № К/800/9261/16.

При цьому суд додатково зазначає, що з 1 січня 2017 року підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України доповнено абзацом другим наступного змісту: "предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах".

Тобто, до 01 січня 2017 року контролюючий орган не був наділений правом перевіряти своєчасність реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних в рамках камеральної перевірки, тоді як камеральна перевірка позивача проведена 15 серпня 2016 року та саме з підстав дотримання позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з податку на додану вартість за період з 30.05.2016 по 31.07.2016 року.

Суд зауважує, що невиконання контролюючим органом вимог закону щодо порядку призначення та проведення перевірок призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Тобто, висновки такої перевірки не може бути покладено в основу для прийняття податкового повідомлення - рішення.

Аналогічну правову позицію з даного питання викладено у постанові Верховного суду України від 27.01.2015 року по справі № 21-425а14.

Згідно приписів статті 244-2 КАС України, висновки Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладені у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Також суд погоджується з твердженнями позивача щодо допущення відповідачем порушення строку прийняття спірного податкового повідомлення - рішення з огляду на те, що відповідно до п. 86.8 ст. 86 ПК України за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки податкове повідомлення-рішення приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Так, заперечення позивача до акту перевірки розглянуті 23 вересня 2016 року, у той час як спірне податкове повідомлення - рішення прийнято 29 вересня 2016 року.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 86 КАС України, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, оскільки висновки акту камеральної перевірки № 540/05-21-12/31023892 від 15.08.2016, складеного Покровською об'єднаною державною податковою інспекцією головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області, не могли бути покладені в основу для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, суд з огляду на приписи частини 3 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 29.09.2016 року за № є протиправними та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи при зверненні до суду із даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 398 342,29 грн.

Беручи до уваги наведене, суд вважає за необхідне стягнути з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 398 342,29 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 7-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегапром" до Покровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 29 вересня 2016 року № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегапром" штрафу у сумі 26 556 152,83 грн.

Стягнути з бюджетних асигнувань Покровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегапром" судовий збір у сумі 398 342 (триста дев'яносто вісім тисяч триста сорок дві) гривні 29 копійок.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений та підписний у відповідності з ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Арестова Л.В.