Справа № 295/1120/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2017-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Стрілецька О.В.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА
іменем України

"11" серпня 2017 р. Справа № 295/1120/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

Моніча Б.С.,

за участю секретаря судового засідання Полоневич Т.Ю.,

позивача та його представника :

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "11" травня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання відмови неправомірною та про зобов`язання призначити пенсію за віком відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",

ВСТАНОВИВ:
В січні 2017р. ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірною відмову Житомирського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати відповідача призначити і виплачувати з 25.12.2016 року пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Обґрунтовуючи позов вказав, що в 1987 році приймав безпосередню участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, у зв`язку з чим отримав статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. 15.12.2016 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 5 років, але відповідач відмовив в призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що за поданими ним документами неможливо підтвердити його участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції від 10 до 14 календарних днів. Крім того, вказали, що долучене до заяви про призначення пенсії посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважається недійсним, оскільки в ньому відсутня відмітка про перереєстрацію.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 11.05.2017р. адміністративний позов задоволено. Скасовано Розпорядження Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 19.12.2016 року про відмову в призначенні пенсії позивачу згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов`язано Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити, нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 05.12.2016 року.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду зі скаргою, в якій просить постанову суду від 11.05.2017р. скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові ОСОБА_1 . Скаржник звертає увагу суду на те, що додане позивачем до заяви про призначення пенсії посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році Серія НОМЕР_1 вважається недійсним, оскільки відсутня відмітка про перереєстрацію. У зв`язку з тим, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС вважається недійсним та у зв`язку з відсутністю первинних документів про участь у ліквідації наслідків на ЧАЕС у 1987 році, розпорядженням Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначення пенсії за віком позивачу було відмовлено.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції у 1987 році 3 категорії, що підтверджується змістом дублікату посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 20.01.2017 року, і має право на пільги, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( а.с. 4).

Судом встановлено, що 15.12.2016 року позивач звернувся до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення йому пенсії за віком, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, віднесений до 3 категорії, зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.43).

19.12.2016 року Розпорядженням заступника начальника Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позивачу відмовлено в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку у зв`язку з неможливістю підтвердження його участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції не менше 10 днів.

Листом №14400/04 від 23.12.2016 р. Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача про те, що йому відмовлено в призначенні пенсії, оскільки в нього відсутні первинні документи, які підтверджують період його перебування в зоні радіоактивного забруднення в 1987 року протягом 10 днів (а.с. 8-9).

На заміну листа №14400/04 від 23.12.2016 року відповідачем направлено позивачу лист №604/04 від 19.01.2017 р., зі змісту якого вбачається, що йому відмовлено в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, оскільки в нього відсутні первинні документи, які підтверджують період його перебування в зоні радіоактивного забруднення в 1987 року протягом 10 днів та подане ним посвідчення учасника ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС є недійсним, оскільки в ньому відсутня відмітка про його перереєстрацію (а.с. 5-7).

Наведені обставини слугували підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вказав на те, що позивач звернувшись до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення йому пенсії відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", подав всі необхідні документи, що передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій, та підтверджують періоди його роботи в зоні відчуження в 1987 р. під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивач має право на призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно ч.1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є неправомірним.

Колегія суддів погоджується з даними висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне вказати наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального статусу потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно ст.9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування (частини 1,4 статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Частиною 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 5 років.

Зі змісту копії наказу директора Комбінату підсобних підприємств Житомирського облавтодору ОСОБА_2 № 97 від 09.07.1987 року вбачається, що ОСОБА_1 був відряджений до м. Овруча для перевезення бітума з 09.07.1987 р. по 18.07.1987 р. (а.с. 12).

Відповідно до довідки №504, виданої 17.09.1992 року директором Комбінату підсобних підприємств Житомирського облавтодору, позивач дійсно знаходився з 09.07.1987 р. по 18.07.1987 р. у відрядженні в Овруцькому районі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, йому нараховувалась надбавка до заробітної плати в розмірі 25% за роботу в зоні підвищеної радіоактивності (а.с.14).

Згідно довідки № 406, виданої 17.07.1987 року начальником Овруцького районного дорожньо-ремонтно-будівельного управління, ОСОБА_1 з 09.07.1987 р. по 18.07.1987 р. приймав участь у вивозі матеріалів на дільницю капітального ремонту автодороги Гладковичі-Деркачі-Журба- ст. Нивки з підвищеною радіоактивністю (а.с.15), які віднесені до зони відчуження та зони добровільного гарантованого відселення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів УРСР № 106 від 23.07.1991 р., якою затверджено Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи.

Зі змісту довідки №174 від 14.10.1992 року Комбінату підсобних підприємств Житомирського облавтодору вбачається, що позивач, працюючи в Овруцькому районному дорожно-ремонтно-будівельному управлінні водієм бітумовоза, виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в с.Гладковичі, с.Деркачі, с.Журба, ст. Нивки (а.с.16).

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року (далі за текстом Порядок № 22-1).

Порядком № 22-1 передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком до заяви про призначення пенсії подаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи.

Згідно з аб. 7 п. 5 ст. 2.1 Порядку № 22-1 документом, який засвідчує особливий статус особи, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09.03.1988 року, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції.

Посилання відповідача на відсутність у позивача первинних документів безпідставне, так як жодною нормою Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не передбачено, що довідка підприємства не вважається достатнім документом для підтвердження періоду роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

При подачі заяви про призначення пенсії позивач надав копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції 3 категорії серії НОМЕР_1 , виданої 05.11.1992 року (а.с.10).

Пунктом 12 постанови КМ України №51 від 20.01.1997р. "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", визначено, що спірні питання щодо визначення статусу осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, розглядаються відповідними комісіями Київської і Житомирської облдержадміністрацій на підставі довідок та інших документів, що засвідчують факт перебування в населеному пункті, віднесеному до зони відчуження, виданих місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінпраці, до складу якої, крім спеціалістів зазначеного Міністерства включаються спеціалісти МОЗ, МНС, Мінюсту, Міноборони, Держкомгідромету та Київської облдержадміністрації за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Рішення зазначених комісій є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.

У разі встановлення цими комісіями факту необгрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.

Витяг з протоколу №16 засідання тимчасової комісії від 25.06.1997р. свідчить про те, що тимчасовою комісією підтверджено статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 3-ої категорії ОСОБА_1 (а.с.52).

Таким чином безпідставними є доводи скарги про те, що надане посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції є недійсним, оскільки в ньому відсутня відмітка про перереєстрацію.

20.01.2017 року позивачу видано дублікат посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції 3 категорії з відміткою про перереєстрацію (а.с. 4).

Всупереч вимогам Порядку № 22-1 відповідач не скористався своїм правом на витребування у позивача додаткових документів, необхідних для вирішення питання про призначення пенсії, а одразу прийняв рішення про відмову.

Позивач має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції у 1987 році 3-ої категорії (а.с.4), яке є дійсним, і, відповідно до статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», дає йому право на пільги, передбачені цим Законом. Довідка про період роботи є підставою для видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеного до категорії 3.

З огляду на те, що позивач у період з 09.07.1987 року по 18.07.1987 року брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, що в сукупності становить 10 днів, а тому суд вважає, що ОСОБА_1 має право на пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно ч.1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є неправомірним (аналогічного висновку дійшов і суд першої інстанції).

В позовній заяві позивач просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії та зобов`язати відповідача призначити пенсію зі зменшенням пенсійного віку. В судовому засіданні судом встановлено, що 19.12.2016 року Розпорядженням Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позивачу відмовлено в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, а тому, суд першої інстанції правомірно відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, дійшов висновку, що право позивача підлягає захисту шляхом скасування Розпорядження від 19.12.2016 року та покладення обов`язку на відповідача призначити позивачу пенсію зі зменшенням пенсійного віку.

За таких обставин, та беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що пенсія зі зниженням пенсійного віку на 5 років згідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», повинна бути призначена позивачу з 05.12.2016 року.

На підставі викладеного, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "11" травня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення виготовлено "12" серпня 2017 р.