Справа № 383/77/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року м. Київ К/800/18258/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Калашнікової О.В.,

Стрелець Т.Г.,

розглянула у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Бобринецького районного споживчого товариства на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016 року у справі за позовом Бобринецького районного споживчого товариства до Бобринецької міської ради Кіровоградської області, треті особи: комунальне підприємство "Ринок" Бобринецького районного споживчого товариства, фізична особа-підприємець ОСОБА_2, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Бобринецьке районне споживче товариство звернулось до суду з адміністративним позовом в якому просило визнати незаконним та скасувати рішення Бобринецької міської ради № 86 від 29.01.2016 року про припинення Бобринецькому районному споживчому товариству права постійного користування земельною ділянкою, наданою на розміщення колгоспного ринку, на підставі державного акта на право постійного користування землею серія ІІ-КР № 000300, виданого 05.06.1997 року Бобринецькою міською радою, вилучення ділянки.

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18.04.2016 року позовні вимоги задоволено: скасовано рішення Бобринецької міської ради №86 від 29.01.2016 року Про припинення Бобринецькому районному споживчому товариству права постійного користування земельною ділянкою, наданою на розміщення колгоспного ринку, на підставі державного акту на право постійного користування землею серія ІІ-КР № 000300 виданого 05.06.1997 року Бобринецькою міською радою, вилучення ділянки.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016 року постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області 18.04.2016 року скасовано та провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення.

На підставі розпорядження керівника апарату Вищого адміністративного суду України від 05.12.2016 року № 1329 у зв'язку зі звільненням судді Конюшка К.В. справу перерозподілено судді Мороз Л.Л.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

На думку колегії суддів, спір у цій справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Так, у справі, що розглядається, Рішенням виконавчого комітету Бобринецької міської ради народних депутатів «Про підтвердження права постійного користування землею» №168 від 29.05.1997 року підтверджено Бобринецькому райспоживтовариству право постійного користування земельними ділянками під розміщення колгоспного ринку, загальною площею 12298 м2.

05 червня 1997 року Бобринецькому районному споживчому товариству було видано Бобринецькою міською радою державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 на 12298 м2 землі в межах згідно з планом землекористування для розміщення колгоспного ринку, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №86.

Рішенням Бобринецької міської ради шостої сесії сьомого скликання «Про припинення Бобринецькому районному споживчому товариству права постійного користування земельною ділянкою, наданою для розміщення колгоспного ринку, на підставі державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_1, виданий 05.06.1997 року Бобринецькою міською радою та вилучення земельної ділянки» №86 від 29.01.2016 року вирішено, зокрема:

- Скасувати рішення виконавчого комітету Бобринецької міської ради народних депутатів №168 від 29 травня 1997 року «Про підтвердження права постійного користування землею», як незаконне.

- Припинити Бобринецькому районному споживчому товариству права постійного користування земельною ділянкою, наданою для розміщення колгоспного ринку, на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 виданого 05.06.1997 року Бобринецькою міською радою та вилучити дану земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності для суспільних та інших потреб.

- Визнати недійсним Державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 виданий 05.06.1997 року Бобринецькою міською радою Бобринецькому районному споживчому товариству.

- Вилучення земельної ділянки здійснити з урахуванням рішень Бобринецької міської ради №461 від 26.12.2003 року, №499 від 26.12.2003 року, №573 від 10.06.2004 року, №574 від 10.06.2004 року, №558 від 24.02.2012 року та договорів купівлі-продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення: площею 222 кв.м. від 19.04.2012 року посвідчений 19.04.2012 року приватним нотаріусом Бобринецького нотаріального округу Кіріченко Г.М., зареєстрованим у реєстрі за №188; площею 108,0 кв.м. від 26.05.2011 року, посвідчений 26.05.2011 року приватним нотаріусом Боблринецького районного нотаріального округу Кіріченком Г.М., зареєстрованим в реєстрі за №345; площею 105,0 кв.м. від 19.09.2005 року посвідчений приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу Вороненко Л.В., зареєстрований в реєстрі за №899; площею 185,0 кв.м. від 07.09.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу Вороненко Л.В., зареєстрований в реєстрі за №892, згідно яких земельні ділянки площею 0,0105 га, 01,0185 га, 0,0222 га та 0,0108 га на підставі відповідних державних актів, належить на праві власності іншим особам.

- Вилучену земельну ділянку перевести у землі запасу Бобринецької міської ради.

Таким чином, предметом спору у цій справі є право користування землею, тобто існує спір про право, що у свою чергу, виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Оскільки, на думку колегії суддів цей спір має не публічний, а приватно-правовий характер, то його вирішення не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, зокрема, господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Анлогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 28.04.2015 року № 21-173а15.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Бобринецького районного споживчого товариства відхилити, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: