Справа № 814/141/17
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/141/17

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Градовського Ю.М.

за участю секретаря - Худика С.А.

за участю представника апелянта -Лугвеневої Л.С.

за участю представника відповідача - Галуненка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю « Трейд -НК» на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2017 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Трейд- НК» до Енергетичної митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення про корегування митної вартості товарів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд-НК" (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Енергетичної митниці ДФС України (далі-відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про корегування митної вартості товарів №903050000/2016/000172/1 від 19.12.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення відповідача є протиправними, оскільки надані позивачем документи не містили розбіжностей, навпаки, містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, тому у митниці не було підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2017 року в задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі, ТОВ "Трейд-НК", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду від 13 червня 2017 року -скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надані всі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару за ціною контракту.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ "Трейд-НК" та Партнерством з обмеженою відповідальністю "Інком Трейд" укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі - продажу товару №6/13 від 03.11.2016 року на постачання бензину автомобільного А-92, кількість якого вказана в додатковій угоді до договору.

У відповідності до додаткових угод №1 від 10.11.2016 р., №2 від 25.11.2016 р. за яким Партнерство з обмеженою відповідальністю "Інком Трейд" продало ТОВ "Трейд -НК" 800 метричних тон Бензину нееталированого бензину А-92 за ціною 442,30 доларів США за одну метричну тону загальною вартістю 353 840 доларів США.

15.11.2016р. до митного оформлення на митний пост "Миколаїв-енергетичний" Енергетичної митниці ДФС ТОВ "Брокер-Сервіс" була подана митна тимчасова декларація по формулі 903050000/2016/000626, вартість поставленого товару 347 504 доларів США.

22.12.2016р. до митного посту "Миколаїв-енергетичний" Енергетичної митниці ДФС ТОВ "Брокер-Сервіс" подано додаткову до тимчасової декларація 903050000/2016/000719, митна вартість товару складає 353 840 доларів США.

При подачі митної декларації було подано наступні документи: висновок СЛЕД ДФС №121, Коносамент"2, Вантажний документ КАРГР Маніфест №1, Котирування ПЛАТС, Зовнішньоекономічний договір №6/13; Додаткові угоди до цього договору №1,2,3; Сертифікат відповідності №ЬІА1.174.0039723-16; Інформацію про позитивні результати радіологічного контроль №2785 (міститься на супровідних документах); Декларація про походження товару №2511-1; Генеральний акт 2 (міститься у декларанта); Сертифікат якості.

Митна вартість товару за митною декларацією ІМ40ДТ №903050000/2016/000719 заявлена декларантом на рівні 442,30 дол. США за тонну на умовах поставки DАР-Миколаїв (фактично товар поставлявся морським транспортом). Поставка товару в Україну здійснювалась за "непрямими" контрактом на підставі зовнішньоекономічної угод між наступними контрагентами (ТОВ "Трейд- НК"(покупець) - ПОВ "Іncome Trade" - "Coral Energy Pte LTD"(Сингапур).

У зв'язку з наявністю розбіжностей в документах, декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої позивачем митної вартості.

Позивачем додатково було надано наступні документи: Лист від 08.12.2016 № 0812-2 (відмову у наданні документів третіх осіб), Інвойс між "Coral Energy Pte LTD" та Incom trade від 21.11.2016 № СЕ GSL-0481 -РК., Контракт між Coral Energy Pte LTD" та Incom trade від 31.10.2016 № СЕ ІТ/311016, додаток до контракту між Coral Energy Pte LTD" та Incom trade від 21.11.2016 р. №1.

Митним органом зроблено висновок, що декларантом було подано не всі документи, а надані документи не спростували обґрунтованого сумніву Енергетичної митниці ДФС.

Результати проведеної консультації наведено у електронному повідомленні, направленому декларанту: "У зв'язку з тим, що надані документи містять розбіжності: подані документи містять розбіжності , а саме в інвойсі від 25.11.2016 № 2511-1 вказаний банк - бенефіциар ABLV, в контракті від 03.11.2016 № 6/13 банк - Приватбанк.

Результати проведеної консультації наведено у електронному повідомленні, направленому декларанту: "У зв'язку з тим, що надані документи містять розбіжності: подані документи містять розбіжності , а саме в інвойсі від 25.11.2016 № 2511-1 вказаний банк - бенефіциар ABLV, в контракті від 03.11.2016 № 6/13 банк - Приватбанк.

У зв'язку з наявністю розбіжностей в МД 903050000/2016/000688 винесено рішення про коригування митної вартості товарів №90350000/2016/000172/1.

Так, митна вартість товару за митною декларацією ІМ40ДТ №903050000/2016/000688 заявлена декларантом на рівні 442,30 дол. США за тонну на умовах поставки DAP-Миколаїв (фактично товар поставлявся морським транспортом).

У зв'язку з наявністю розбіжностей в МД 903050000/2016/000688 винесено рішення про коригування митної вартості товарів №90350000/2016/000172/1. В рішенні було зазначено, що заявлену митну декларацію не може бути визнано та відповідно до ч.3 ст.58 МК України застосовуються другорядні методи. Митна вартість товару, визначена за ціною договору щодо ідентичних товарів на рівні 472, 55 USD/T з урахуванням інформації про біржові котирування "Plats" , а також цінової інформації ДФС, на рівні 472,55 дол. США (МД від 13.12.2016 № 903050000/2016/000699).

Також зазначено вичерпний перелік документів, за умови надання яких митна вартість може бути визначена митним органом: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту).

Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № 903050000/2016/00022 позивачу повідомлено про відмову у митному оформлені (випуску) товарів.

Відповідно до ст.ст.49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно з ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною п'ятою ст.54 МК України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст.58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що його контрагент ПОВ "Іncome Trade" має декілька рахунків в різних банківських установах, тому не суттєвим є питання на який саме рахунок будуть перераховані кошти позивачем за отриманий товар, тим більше, що проплату за товар позивачем ще не здійснено, оскільки згідно договору передбачено відстрочка платежу. Що стосується знижки в ціні товару, то представник позивача зазначив, що це умови господарського договору між сторонами.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Верховний Суд України у постанові від 30.06.2015 року (справа 21-591а15) зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Колегія суддів апеляційного суду України вважає за необхідне також зазначити, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що позивачем під час проведення митного контролю і митного оформлення товару не було надано всі необхідні документи, визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. На думку колегії суддів, подані документи містили достовірні дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За статтею 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 статті 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В той же час, митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що призвело до невірного по суті вирішення справи.

Згідно до статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю « Трейд -НК» - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2017 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Трейд- НК» до Енергетичної митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення про корегування митної вартості товарів - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю « Трейд- НК» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Енергетичної митниці ДФС України № 903050000/2016/000172/1 від 19 грудня 2016 року про корегування митної вартості товарів.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий :

Судді: