Справа № 806/2105/17
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року м.Житомир справа № 806/2105/17

категорія 6.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попова О. Г.,

секретар судового засідання Ясинська К.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Мягченко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання рішення протиправним, зобов'язання повторно розглянути заяву,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про відмову ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою викладене в листі від 09 лютого 2017 року №М-526/0-1085/6-17;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки;

- зобов'язати видати наказ про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1200 га для індивідуального садівництва на території Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області у відповідності до поданих документів;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області понесені ОСОБА_3 судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1200 га для індивідуального садівництва на території Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області. На заяву було надано відповідь у формі листа. Позивач вважає, що відповідач фактично прийняв рішення, яким відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки йому запропоновано сформувати новий пакет документів та повторно звернутись із заявою. Позивач вважає, що дії позивача порушують його законні права та інтереси.

Представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Встановлено, що Головним управління Держгеокадастру у Житомирській області 24.12.2015 №34-603-0.5-4450/15-15 надано дозвіл ОСОБА_3 на складання документації із землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність.

20 січня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з правом передачі у власність площею 0,12 га для ведення садівництва на території Тетерівської сільської ради Житомирського району, СГТ "Вчелька". До заяви надав: копію паспорта, копію картки платника податку, викопіювання з відображенням меж, викопіювання з генплану СГТ "Вчелька", довідку управління Держгеокадастру у Житомирській області, довідку із СГТ "Вчелька".

09 лютого 2017 року Головним управління Держгеокадастру у Житомирській області надано відповідь №526/0-1085/6-17 на заяву відносно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з правом передачі у власність площею 0,12 га для ведення садівництва на території Тетерівської сільської ради Житомирського району. У відповіді, оформленої листом зазначено, що "відповідно до наданих графічних матеріалів неможливо визначити відповідність місце розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів та містобудівної документації, в тому числі неможливо точно визначити місце розташування затребуваної земельної ділянки в проектних межах через масштаб графічних матеріалів, відсутність інформації щодо прив'язки земельної ділянки до відповідного населеного пункту. Окрім того, безпосередньо у графічній частині не наводиться навіть інформація стосовно меж населеного пункту, частина території якого відображена на графічному матеріалі, тобто відсутня прив'язка до адміністративно-територіальної одиниці, на території якої Ви маєте намір отримати земельну ділянку у власність".

Позивач вважає відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області протиправною та такою, що порушує його права та законні інтереси.

Судом, при перевірці юридичної та фактичної обґрунтованості обставин та мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено наступне.

У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу приписів частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

У відповідності до пункту «а» частини 3 статті 22 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Земельний кодекс України), землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно зі ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України).

У відповідності до положень ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва в розмірі не більше 0,12 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано статтею 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно із ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зі змісту наведених правових положень випливає висновок, що до клопотання про отримання земельної ділянки слід додавати графічні матеріали, на яких зазначено її бажане місце розташування. Метою надання цих матеріалів є необхідність її ідентифікації відповідачем для перевірки відповідності місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Від перевірки указаних підстав залежить рішення відповідача про надання чи відмову в надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Суд зазначає, що відповідачем порушено місячний строк розгляду клопотання ОСОБА_3, оскільки заяву позивача зареєстровано в Головному управлінні Держгеокадастру у Житомирській області 21.01.2016, а розглянуто її лише 09.02.2017.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем разом з клопотанням подавалися графічні матеріали, а саме: викопіювання з генплану розміщення садово-городнього товариства "Вчелька" на території Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, викопіювання з кадастрової карти (плану) Тетерівської сільської ради Житомирського району, викопіювання з відображенням меж земельної ділянки, яка знаходиться на території Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області виготовлені компетентним органом - управлінням Держгеокадастру у Житомирському районі Житомирської області.

В свою чергу, ч. 1 ст.79 ЗК України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до п. 1.3 "Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками", затвердженої наказом Держземагентства України від 18.05.2010 №376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 року за № 391/17686, межа земельної ділянки це сукупність ліній, що утворюють замкнений контур і розмежовують земельні ділянки.

Бажане місце розташування земельної ділянки з її орієнтовними розмірами зазначається заявником на фрагментах планово - картографічних матеріалів, які надають можливість правильно визначити місце розташування земельної ділянки, на яку претендує особа, яка звернулась з клопотанням з метою безоплатного отримання земельної ділянки у власність.

Тобто, графічні матеріали, які додаються до клопотання, повинні бути такими, обсяг даних яких дозволяє чітко ідентифікувати бажане місце розташування земельної ділянки відносно інших землевласників та землекористувачів, а бажана земельна ділянка має бути максимально конкретизованою, що б давало можливість відповідачу насамперед встановити зазначене місце розташування, перевірити відповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів та у передбачених земельним законодавством випадках надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо чітко визначеної земельної ділянки.

З наданих графічних матеріалів вбачається конкретне місце розташування бажаної позивачем земельної ділянки, саме: викопіювання з кадастрової карти (плану) Тетерівської сільської ради Житомирського району, викопіювання з відображенням меж земельної ділянки, яка знаходиться на території Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області виготовлені компетентним органом - управлінням Держгеокадастру у Житомирському районі Житомирської області та дозволяє ідентифікувати її розташування на місцевості.

Крім того, до клопотання позивача було додано копію паспорта, копію картки платника податків, викопіювання з відображенням меж, викопіювання з генплану СГТ "Вчелька", довідку управління Держгеокадастру у Житомирській області, довідку із СГТ "Вчелька . Крім того, відповідно до витягу із Державного земельного кадастру, зазначена у клопотанні позивача земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для індивідуального садівництва, не передана у власність чи користування третім особам, знаходиться на території СГТ "Вчелька", Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

Суд вважає, що викладені обставини свідчить про факт обстеження працівниками структурного підрозділу відповідача зазначеної земельної ділянки на предмет відповідності її місця розташування вимогам законів.

Отже, клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою відповідає вимогам, встановленим Земельним кодексом України.

Діючим законодавством визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Зазначені у листі відповідача підстави не відноситься ні до однієї з підстав, визначених ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність дій Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_3 від 20.01.2016, а тому, з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 20.01.2016.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області видати наказ про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1200 га для індивідуального садівництва на території Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області у відповідності до поданих документів, суд зазначає наступне.

У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Суд зазначає, що позивач, заявляючи дану позовну вимогу, фактично просить суд втрутитися у дискреційні повноваження Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо надання або відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Суд вважає, що задоволення вказаної позовної вимоги фактично порушить закріплені законом виключні повноваження Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо здійснення дозвільної діяльності на розробку проекту землеустрою та зобов'яже відповідача вчинити дії поза встановленою чинним законодавством процедурою.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведені обставини суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції від 24 липня 2017 року, позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 94 КАС України, суд вважає за необхідне присудити ОСОБА_3 640,00 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 86, 128, 159-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо неналежного розгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_3, оформлені листом від 09 лютого 2017 року №М-526/0-1085/6-17.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 20.01.2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1200 га для індивідуального садівництва на території Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 640,00 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 10 серпня 2017 р.