Справа № 804/623/17
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 р. Справа № 804/623/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя - Боженко Н.В.
суддя - Тулянцева І.В.
суддя - Коренев А.О.
при секретарі - Дерев"янко К.П.
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної гвардії України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, Військова частина НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національної гвардії України (далі відповідач), в якому просив:
- визнати неправомірним та скасувати рішення Національної гвардії України, яке викладено в протоколі № 32 засідання комісії розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 19.08.2016 року щодо відмови у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій;
- визнати ОСОБА_1 таким, що має право на отримання статусу учасника бойових дій та зобов`язати Національну гвардію України видати ОСОБА_1 посвідчення учасника бойових дій.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 отримано необґрунтовану відмову у наданні статусу учасника бойових дій, оскільки, за твердженням останнього, факт його безпосередньої участі у забезпеченні проведення антитерористичної операції підтверджено належними документами.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року було залучено у якості третіх осіб по справі, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України
Позивач та представник позивача про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача в порядку письмового провадження.
Представник відповідача про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмові заперечення та просив в задоволенні позову відмовити з підстав не порушення відповідачем його прав та свобод.
Представники третіх осіб про час, дату та місце розгляду справи були повідомленні належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заяв та клопотань від них не надходило.
Зважаючи на приписи ч. 4 ст. 122, ч. 4, ч. 6 ст. 128 КАС України, а також на строки розгляду адміністративних справ, встановлені ст. 122 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України з 14.07.2015 року по 28.03.2016 року та у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 29.03.2016 року по 08.08.2016 року.
У період з 31.07.2015 року по 29.08.2015 року ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції в м. Рубіжне Луганської області, що підтверджується довідкою від 10.11.2015 року № 298 виданою Військовою частиною НОМЕР_2 Національної гвардії України (а.с.8).
У період з 08.04.2016 року по 05.07.2016 року ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції в м. Маріуполь Донецької області, що підтверджується довідкою від 30.08.2016 року № 1107 виданою Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (а.с.9).
23.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до державної установи «Урядовий контактний центр» щодо отримання статусу учасника бойових дій та відповідного свідоцтва.
01.09.2016 року Головне управління Національної гвардії України своїм листом № 27/21/3-М-908-Укц повідомило, що рішенням комісії ГУ Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (протокол від 19.08.2016 року № 32) ОСОБА_1 було відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій, у зв`язку з тим, що:
- вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпра від 06.04.2016 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України навмисне використання завідомо підробленого документа та військового злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини та місця несення служби, учинене в умовах особливого періоду;
- під час участі в антитерористичній операції ОСОБА_1 були допущені випадки вживання спиртних напоїв та неналежного виконання своїх службових обов`язків, за що ОСОБА_1 був позбавлений військового звання на підставі дисциплінарного стягнення, оголошеного наказом командувача Національної гвардії України від 07.07.2016 року № 426.
Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови у наданні статусу учасника бойових дій, позивач звернувся до суду.
Спеціальним законом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них є Закон України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 № 3551-XII.
Відповідно до ст.5 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час*.
Згідно із п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.
Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 413 (далі Порядок №413).
Відповідно до п. 2, п.2-1 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається, зокрема, військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення. Статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.
У відповідності до пункту 4 Порядку № 413, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є, зокрема, документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).
Пунктом 5 Порядку № 413 визначено, що рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, ДФС (далі - комісія); міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.
У силу п. 6 Порядку № 413, для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.
Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.
Приписами п. 8 Порядку № 413 передбачено, що у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.
Крім того п. 8 Порядку № 413 визначено, що комісія або міжвідомча комісія позбавляє статусу учасника бойових дій у разі: наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції; виявлення факту підроблення документів про участь в антитерористичній операції, у забезпеченні її проведення або надання недостовірних даних про особу; подання особою заяви про позбавлення її статусу учасника бойових дій.
Як було зазначено вище, підставами для відмови у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій стали: вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпра від 06.04.2016 року, яким ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення та те, що під час участі в антитерористичній операції ОСОБА_1 були допущені випадки вживання спиртних напоїв та неналежного виконання своїх службових обов`язків, за що ОСОБА_1 був позбавлений військового звання на підставі дисциплінарного стягнення, оголошеного наказом командувача Національної гвардії України від 07.07.2016 року № 426
Аналізуючи викладене, суд вважає за необхідне зазначити, що приписами п. 8 Порядку № 413 чітко визначено підстави за якими комісія позбавляє статусу учасника бойових дій, а не відмовляє в наданні такого статусу. При цьому, слід зазначити, що комісія позбавляє статусу учасника бойових дій, зокрема, за наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.
Встановлено, що вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпра від 06.04.2016 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України навмисне використання завідомо підробленого документа та військового злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини та місця несення служби, учинене в умовах особливого періоду.
Слід зазначити, що безпосередню участь у антитерористичній операції ОСОБА_1 приймав у періоди з 31.07.2015 року по 29.08.2015 року та з 08.04.2016 року по 05.07.2016 року, що підтверджується довідками наявними в матеріалах справи (а.с. 8-9), а зазначене кримінальне правопорушення мало місце в листопаді 2015 року, тобто на час здійснення останнього позивач не приймав участі у антитерористичній операції.
Крім того, суд критично ставиться до відмови комісії ГУ Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у наданні позивачу статусу учасника бойових у зв`язку з тим, що під час участі в антитерористичній операції ОСОБА_1 були допущені випадки вживання спиртних напоїв та неналежного виконання своїх службових обов`язків, за що ОСОБА_1 був позбавлений військового звання на підставі дисциплінарного стягнення, оголошеного наказом командувача Національної гвардії України від 07.07.2016 року № 426, як було зазначено в листі відповідача від 01.09.2016 року, оскільки п. 8 Порядку № 413 взагалі не передбачено такої підстави для відмови у наданні статусу учасника бойових дій, а підстави визначені п.8 Порядку №413 є вичерпними.
Таким чином, враховуючи викладене, суд робить висновок, що рішення Національної гвардії України, яке викладено в протоколі № 32 засідання комісії розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 19.08.2016 року щодо відмови у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовних вимог про визнання ОСОБА_1 таким, що має право на отримання статусу учасника бойових дій та зобов`язання Національної гвардії України видати ОСОБА_1 посвідчення учасника бойових дій, суд вважає за необхідне залишити їх без задоволення, оскільки суд не може підміняти орган, бездіяльність та/або дії чи рішення, якого оскаржується, зобов`язуючи його приймати рішення, яке б відповідало закону та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції відповідного державного органу.
При цьому суд зауважує, що при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади в разі незгоди з їх рішеннями, суд за наявності підстав для задоволення позову визнає їх рішення, дії чи бездіяльність протиправними і зобов`язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права.
Частиною 2 ст. 11 КАС України передбачено право суду вийти за межі позовних вимог, тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
На підставі зазначеного вище, суд вважає за необхідне зобов`язати комісію Головного управління Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.08.2016 року.
Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства України, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Національної гвардії України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, Військова частина НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Національної гвардії України, яке викладено в протоколі № 32 засідання комісії розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 19.08.2016 року щодо відмови у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.
Зобов`язати комісію Головного управління Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.08.2016 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб`єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Суддя Суддя Н.В. Боженко І.В.Тулянцева А.О.Коренев