Справа № 809/1018/17
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"01" серпня 2017 р. Справа № 809/1018/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Біньковської Н.В.,

за участю: секретаря судового засідання Хоми О.В.,

представників позивача - Шуляка Ю.С.,

відповідача - Цалина А.Б.,

представника третіх осіб - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання про закриття провадження в адміністративній справі за позовом Івано-Франківської міської ради до державного реєстратора ДП "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" Цалина Андрія Богдановича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом Івано-Франківської міської ради до державного реєстратора ДП "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" Цалина А.Б., треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання протиправними дій при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та внесенню записів за даним рішенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно, в порушення вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року за № 1127, здійснено державну реєстрацію права спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на об'єкт нерухомого майна-земельну ділянку за відсутності усіх необхідних документів для проведення такої реєстрації, а саме документу, який би засвідчував право власності на земельну ділянку.

На адресу суду надійшло клопотання від представника третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, щодо закриття провадження у справі, оскільки вказаний спір є спором про право, а відтак не може бути розглянутий в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача заперечив щодо задоволення клопотання про закриття провадження у справі.

Представник відповідача щодо вирішення питання про закриття провадження у справі поклався на розсуд суду.

Представник третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача підтримав клопотання про закриття провадження у справі з підстав, зазначених у письмовій заяві.

Вислухавши думку представників сторін, представника третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Положенням частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням, наведеним у пункті 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України).

Із змісту наведених правових норм видно, що при розгляді адміністративної справи обов'язковою повинна бути наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем та конкретним відповідачем, з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку такого відповідача як суб'єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій.

При визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин.

Із вищенаведених правових норм видно, що Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Суд зазначає, що завданням цивільного судочинства, відповідно до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

При цьому, поняття «земельні відносини» включає і захист права (власності чи користування) на земельну ділянку.

Держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. У випадках коли існує спір про право володіння, користування чи розпорядження земельною ділянкою, це виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Як слідує із матеріалів справи та наданих суду пояснень, спірні правовідносини виникли у зв'язку з проведенням державним реєстратором ДП "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" Цалиним А.Б. державної реєстрації права спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0815 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за відсутності правовстановлюючого документу. Позивач зазначає, що рішенням Івано-Франківської міської ради від 20.04.2010 року за №93-49, яке стало підставою для державної реєстрації права власності, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку, однак передача вказаної земельної ділянки у спільну сумісну власність погоджена не була, рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки та надання її у власність Івано-Франківська міська рада не приймала. Разом з тим, позивач вказує на порушення прав та інтересів територіальної громади міста внаслідок неправомірної передачі у власність набувачам земельної ділянки комунальної власності

Таким чином, предметом спору у даній справі є захист, зокрема, права власності, порушеного відповідачем, який на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35065134 від 05.05.2017 року здійснив таку реєстрацію. По своїй суті, доведення позивачем протиправності рішення та відповідно дій відповідача є спором про доведення права на таке майно. При цьому, щоб вирішити спір про протиправність дій та рішення відповідача, має бути розв'язано конкуренцію підстав виникнення права власності на спірну земельну ділянку.

З огляду на наведене, цей спір носить приватно - правовий характер, під час вирішення якого, підлягають з'ясуванню обставини щодо підстав набуття права власності на спірну земельну ділянку, у зв'язку з чим, зазначені вимоги втрачають ознаки публічно-правового спору, оскільки по суті, позивач доводить своє право на землю та вимагає усунути обставини, що перешкоджають реалізації цього права.

Отже, в даному випадку має місце спір про право, що в свою чергу виключає можливість його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, суд зазначає, що способи захисту права власності визначені Главою 29 Цивільного кодексу України, а вказаний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом Івано-Франківської міської ради до державного реєстратора ДП "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" Цалина Андрія Богдановича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправними дій та скасування рішення.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Біньковська Н.В.

Ухвала складена в повному обсязі 07.08.17.