Справа № 826/6436/15
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року м. Київ К/800/52872/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Калашнікової О.В.,

Стрелець Т.Г.,

розглянула у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2015 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Шанс» (далі по тексту також - позивач/ТОВ «Шанс») з адміністративним позовом до Київської міської митниці ДФС (надалі також - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, в якому просить суд:

- визнати незаконними дії Київської міської митниці ДФС щодо незадоволення заяви ТОВ «Шанс» від 19.09.2014 р. №19 та заяви від 06.11.2014 р. №6/11 про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів, контроль за справлянням яких здійснюється митним органом;

- визнати протиправною та скасувати відмову Київської міської митниці ДФС щодо підготування висновку про повернення надміру сплачених коштів та повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів, оформлену листом від 16.10.2014 р. № 11575/1/26-70-52-02 та листом від 20.11.2014 р. № 12842/26-70-52-04;

- зобов'язати Київську міську митницю ДФС повторно розглянути заяву від 06.11.2014 р. № 6/11 ТОВ «Шанс» щодо повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених сум коштів фінансової гарантії та переплати у розмірі 77906 грн. 12 коп.;

- зобов'язати Київську міську митницю ДФС перевірити факт перерахування ТОВ «Шанс» митних платежів та наявність переплат здійснених при митному оформленні товару митною декларацією №100270000/2013/200357 від 27.05.2013р.;

- зобов'язати Київську міську митницю ДФС підготувати висновок про повернення надмірно зарахованих до бюджету митних платежів ТОВ «Шанс» в сумі 77906 грн. 12 коп., а саме: 14981,95 грн. - 5 % мита; 62 924,17 грн. - 20 % ПДВ; 10011,00 грн. - помилково сплачених коштів та направити його разом з іншим передбаченим законодавством документами ГУ ДКСУ у м. Києві;

- зобов'язати Київську міську митницю ДФС відобразити операції з повернення ТОВ «Шанс» сум надмірно сплачених митних платежів до інтегрованої картки платника - ТОВ «Шанс»;

- присудити на користь ТОВ «Шанс» понесені судові витрати у розмірі 73 грн. 08 коп. з Державного бюджету України;

- в межах судового контролю за виконанням судового рішення встановити Київській міській митниці ДФС строк для подання звіту про виконання судового рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2015 року, вирішено: Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Київської міської митниці ДФС щодо незадоволення заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «Шанс» від 19.09.2014 р. №19 та заяви від 06.11.2014 р. №6/11 про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів у розмірі 77906 грн. 12 коп., а саме: 14981,95 грн. - 5 % мита; 62924,17 грн. - 20 % ПДВ; 10011,00 грн. - помилково сплачених коштів, контроль за справлянням яких здійснюється митним органом.

Зобов'язати Київську міську митницю ДФС повторно розглянути заяву від 06.11.2014 р. №6/11 Товариства з обмеженою відповідальністю «Шанс» щодо повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених сум коштів фінансової гарантії та переплати у розмірі 77906 (сімдесят сім тисяч дев'ятсот шість) грн. 12 коп.

Зобов'язати Київську міську митницю ДФС підготувати висновок про повернення надмірно зарахованих до бюджету митних платежів Товариству з обмеженою відповідальністю «Шанс» в сумі 77906 грн. 12 коп., а саме: 14981,95 грн. - 5 % мита; 62924,17 грн. - 20 % ПДВ; 10011,00 грн. - помилково сплачених коштів та направити його разом з іншим передбаченим законодавством документами Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві.

Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шанс» понесені судові витрати в розмірі 36,54 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

На підставі розпорядження керівника апарату Вищого адміністративного суду України від 20.12.2016 року № 1409 у зв'язку зі звільненням судді Сороки М.О. справу було перерозподілено в автоматичному режимі судді Мороз Л.Л.

Відповідно до частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Як встановлено, з метою митного оформлення товару ТОВ «Шанс» було подано до Київської регіональної митниці Міндоходів митну декларацію № 100270000/2013/198875.001 від 29.04.2013 р.

За результатами розгляду наданих декларантом до митного оформлення відомостей, Київською регіональною митницею Міндоходів було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №100270000/2013/700303/2 від 08.05.2013 р., відповідно до якого митна вартість товару була скоригована у бік її збільшення та оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100270000/2013/40358 від 09.05.2013 р.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/10361/13-а від 19.08.2013 р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2014 р., визнано протиправними та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100270000/2013/40358 від 09.05.2013 р. та рішення про коригування митної вартості №100270000/2013/700303/2 від 08.05.2013 р. Стягнуто на користь ТОВ «Шанс» надміру сплачені суми ПДВ у розмірі 62924,17 грн. та ввізного мита у розмірі 14981,95 грн. з Державного бюджету України через ГУ ДКСУ у м. Києві, а також судові витрати у розмірі 813,98 грн. з Державного бюджету України.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 22.07.2014 р. ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2014 р. було скасовано, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.08.2013 р. скасовано в частині стягнення з Державного бюджету України в особі ГУ ДКСУ у м. Києві на користь ТОВ «Шанс» надміру сплачені суми ПДВ у розмірі 62924,17 грн. та 14981,95 грн. ввізного мита, в решті постанову суду першої інстанції було залишено без змін.

При цьому, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення надміру сплачених коштів з ПДВ та ввізного мита, суд касаційної інстанції виходив з того, що позивачем не дотримано встановленого чинним законодавством порядку повернення надмірно сплачених митних платежів, а тому позовні вимоги в цій частині заявлені передчасно.

Враховуючи вищевикладене, 19.09.2014 р. ТОВ «Шанс» було подано до відповідача заяву про повернення надмірно сплачених коштів № 19, на підставі скасованого судом рішення про коригування митної вартості товарів №100270000/2013/700303/2 від 08.05.2013 р., в якій позивач просив повернути, для подальших розрахунків на депозитний рахунок 3734, відкритий для ТОВ «Шанс», суми надмірно сплачених митних платежів у розмірі 77906,12 грн., а саме: 14981,95 грн. - 5% мита; 62924,17 грн. - 20% ПДВ та 10011,00 грн. помилково сплачених коштів та відобразити операції з повернення ТОВ «Шанс» сум надмірно сплачених митних платежів до інтегрованої картки позивача.

Розглянувши заяву позивача щодо повернення надмірно сплачених коштів № 19 від 19.09.2014 р., листом №11575/1/26-70-52-02 від 16.10.2014 р. відповідачем було повідомлено про відсутність у останнього правових підстав для повернення надмірно сплачених коштів позивачу.

Так, 06.11.2014 р. ТОВ «Шанс» було повторно подано до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів заяву про повернення надмірно сплачених коштів №6/11, в якій позивач просив перевірити факт перерахування ТОВ «Шанс» митних платежів та наявність переплат здійснених при митному оформленні товару за митною декларацією №100270000/2013/200357 від 27.05.2013 р. та повернути позивачу суми надмірно сплачених коштів у розмірі 77906,12 грн.

Однак, листом № 12842/1/26-70-52-04 від 20.11.2014 р. відповідачем було повторно відмовлено в задоволенні вимог позивача щодо повернення надмірно сплачених коштів посилаючись на відсутність правових підстав для повернення коштів з Держбюджету України, мотивуючи тим, що рішення про стягнення коштів державного та місцевого бюджету виконується на підставі виконавчих документів виключно органами Державної казначейської служби України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011 р.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо неповернення надмірно сплачених коштів позивачу протиправною та такою, що порушує його законні права та інтереси, ТОВ «Шанс» звернулося до суду з позовом.

Частинами 1, 3 статті 301 Митного кодексу України передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 03.02.2016 року № Начало формы

826/72/15 зазначив, щоКонец формы

митне законодавство передбачає можливість виникнення правової ситуації, пов'язаної з поверненням помилково та/або надмірно сплачених митних платежів.

Ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, що встановлені у статті 301 МК, статті 43 ПК і статті 45 Бюджетного кодексу України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року № 618 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.09.2007 року за № 1097/14364; далі Порядок повернення), на підставі його заяви та у визначений термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Визначений вищевказаними нормативними актами порядок повернення помилково та/або надмірно сплачених сум митних платежів застосовується у випадку, коли між сторонами відсутній спір про право на повернення зазначених платежів.

Якщо між сторонами виник спір про правомірність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо повернення митних платежів, позивач має право заявити вимогу про визнання рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними, скасувати такі рішення та змусити його до виконання закону.

При цьому повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є виключними повноваженнями митних органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів.

Разом з тим рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

За таких обставин вимога позивача про стягнення надмірно сплачених митних платежів не є правильним способом захисту прав платника митних платежів.

Відповідно до пункту 43.5 статті 43 ПК та розділу ІІІ Порядку повернення, положення яких перекликаються між собою, контролюючий орган готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Тому у цьому випадку вимога позивача зобов'язати митний орган прийняти Висновок про повернення та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, може бути вказівкою на спосіб відновлення порушеного права.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.

У касаційній скарзі відповідач зазначає, що сплачені позивачем платежі, про повернення яких він ставить питання, не є надмірно або помилково сплаченими, а є передплатою, а тому Порядок повернення до спірних правовідносин не застосовується.

Проте, таке твердження відповідача не узгоджується з висновком, який міститься у постанові Верховного Суду України від 16.02.2016 року № 21-343а14, відповідно до якогоКонец формы

у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надмірно сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Також, колегія суддів бере до уваги, що судами у цій справі встановлено, що зауважень щодо строку, переліку документів та заявлених сум до повернення, відповідачем у листах №11575/1/26-70-52-02 від 16.10.2014 р. та №12842/1/26-70-52-04 від 20.11.2014 р. не зазначено, більше того, відповідачем за результатами розгляду письмових заяв позивача про повернення надміру сплачених коштів не було вжито дій, визначених Порядком повернення, зокрема: проведення перевірки, встановлення факту відсутності надмірної сплати податку, встановлення факту оформлення заяви не за встановленими порядком і формою.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про необґрунтованість відмов відповідача щодо повернення надмірно сплачених коштів позивачу.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій у частині задоволення позову.

Касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2015 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: