Справа № 337/2431/17
Суддя: Кучерук І. Г.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а-337-190/2017
Справа № 337-2431/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2017 року Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Кучерук І.Г. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії

в с т а н о в и в:

10.07.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо розрахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік; зобовязати відповідача перерахувати пенсію за віком з 21.06.2017 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати, з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 pp.), забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією; зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком із застосуванням підвищення, передбаченого статтею 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію.

В обґрунтування позову зазначено, що вона з 04.09.2008 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Хортицькому районі міста Запоріжжя (Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя) та отримувала пенсію за вислугу років, призначену у відповідності до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії продовжувала працювати. З 26.04.2014 року набула право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і 13.06.2017 року звернулася до відповідача із заявою встановленої форми про призначення пенсії за віком у відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують зверненню з заявою про призначення пенсії. Але відповідач листом від 26.06.2017 року № 3676/06 повідомив, що при розрахунку пенсії за віком розмір пенсії зменшується з 1352,04 грн. до 1170,13 грн. і тому було відмовлено в переході на пенсію за віком. Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують конституційні права.

Ухвалою судді від 25.07.2017 року, відкрито скорочене провадження у справі.

Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя подало суду письмові заперечення проти позову, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, надані суду заперечення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку та з 04.09.2008 року отримує пенсію за вислугу років, як працівник освіти, відповідно до приписів п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до копії трудової книжки, ОСОБА_1 була звільнена з роботи у звязку з виходом на пенсію, за ст. 38 КЗпП України, та з 01.12.2008 року знову була працевлаштована.

Відповідно до паспортних даних, ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 набула право на пенсію за віком 26.04.2014 року.

13 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою в якій просила перевести її з пенсії по вислузі років на пенсію за віком.

Рішенням №13 від 21.06.2017 року Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, у переході ОСОБА_1 на пенсію за віком відмовлено.

Позивачка ОСОБА_1 вказує предметом спору правомірність дій відповідача щодо розрахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік.

Згідно до ст. 11 ч.2 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Щодо позовних вимог: визнати протиправними дії відповідача щодо розрахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік; зобовязати відповідача перерахувати пенсію за віком з 21.06.2017 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати, з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 pp.), забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(Закон № 1058-ІV) за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, позивачу було призначено пенсію відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за фактичним призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся вперше 13.06.2017 року.

Отже в даному випадку для розрахунку позивачу пенсії за віком повинен застосовуватись показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.

Дана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеними в постанові від 29.11.2016 року по справі № 133/476/15-а.

Підсумовуючи фактичні обставини, які встановлені судом, можливо зробити висновок про те, що позивачу 04.09.2008 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і цей закон передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» позивач звернулась вперше, та після призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивач протягом років продовжувала працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, що свідчить про те, що подана позивачем 13.06.2017 року заява не може вважатись заявою про переведення з одного виду пенсії на іншій, які призначені в межах одного Закону, а є заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і у даному випадку при визначені розміру пенсії повинні застосовуватись вимоги ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначення пенсії (2014-2016рр.).

Таким чином суд вважає, що посилання відповідача у своєму рішенні №13 від 21.06.2017 року на частину 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та зменшення розміру пенсії - протиправними.

Однак суд враховує, що предметом спору, який вказано у позовній заяві та позовних вимогах, не є визнання протиправним, та скасування Рішення №13 від 21.06.2017 року Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, яким відмовлено ОСОБА_1 у переході на пенсію за віком, та зобовязання відповідача призначити пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 pp.), є лише визнання протиправними дії відповідача щодо розрахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік; зобовязання відповідача перерахувати пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати, з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 pp.), забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Що стосується позовних вимог щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком із застосуванням підвищення, передбаченого статтею 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_2 і старші після досягнення ними такого віку: 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року.

Відповідно до ч.1 ст.29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону.

Відповідно до ч.3 ст.29 вказаного Закону жінкам, які народилися у період по 31 грудня 1961 року, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку.

Однак матеріалами справи встановлено, що рішенням №13 від 21.06.2017 року Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, у переході ОСОБА_1 на пенсію за віком відмовлено, і таким чином ОСОБА_1 на даний час має пенсію по вислузі років.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 9-12, 71, 183-2 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними посилання Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя у рішенні №13 від 21.06.2017 року на частину 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та посилання на зменшення розміру пенсії.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: