Справа № 569/13306/16-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кучина Н.Г.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА
іменем України

"09" серпня 2017 р. Справа № 569/13306/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Охрімчук І.Г.
суддів: Капустинського М.М.
Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головнoго управління Національної поліції в Рівненській області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "12" січня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання нещасного випадку таким, що стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків та зобов`язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Головного управління Національної поліції України в Рівненській області у якому просила:
- встановити факт, що нещасний випадок, який стався 26 липня 2015 року з ОСОБА_2 , інспектором дорожньо - патрульної служби взводу ДПС з обслуговування стаціонарного посту № 3 роти ДПС ДАІ, підпорядкованої УМВС, старшим прапорщиком, що спричинив його смерть, стався у період проходження служби, пов`язаний з виконанням службових обов`язків;
- визнати протиправним та нечинним Акт спеціального розслідування нещасного випадку від 21 березня 2016 року за формою Н-5 в частині визнання нещасного випадку, який стався 26.07.2015 року з ОСОБА_2 у період проходження служби, як такого, що не пов`язаний з виконанням службових обов`язків;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Рівненській області скласти Акт спеціального розслідування нещасного випадку Форми Н -5, який стався 26.07.2015 року з ОСОБА_2 у період проходження служби, зазначивши, що цей випадок пов`язаний з виконанням службових обов`язків;№
- визнати протиправним та скасувати Акт про нещасний випадок невиробничого характеру від 21 березня 2016 року за формою НТ, який стався 26.07.2015 року з ОСОБА_2 у період проходження служби;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Рівненській області за наслідками нещасного випадку, який стався 26 липня 2015 року з ОСОБА_2 у період проходження служби скласти Акт про нещасний випадок виробничого характеру, що стався у період проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків за формою Н -1.
Крім того позивачка, просила поновити строк звернення до суду з позовом.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 12.01.2017 р. позов ОСОБА_1 задоволено:
- поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду.
- встановлено факт, що нещасний випадок, який стався 26 липня 2015 року з ОСОБА_2 , інспектором дорожньо - патрульної служби взводу ДПС з обслуговування стаціонарного посту № 3 роти ДПС ДАІ, підпорядкованої УМВС, старшим прапорщиком, що спричинив його смерть, стався у період проходження служби, пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
- визнано протиправним та нечинним Акт спеціального розслідування нещасного випадку від 21 березня 2016 року за формою Н-5 в частині визнання нещасного випадку, який стався 26.07.2015 року з ОСОБА_2 у період проходження служби, як такого, що не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
- зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Рівненській області скласти Акт спеціального розслідування нещасного випадку Форми Н -5, який стався 26.07.2015 року з ОСОБА_2 у період проходження служби, зазначивши, що цей випадок пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
- визнано протиправним та скасовано Акт про нещасний випадок невиробничого характеру від 21 березня 2016 року за формою НТ, який стався 26.07.2015 року з ОСОБА_2 у період проходження служби.
- зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Рівненській області за наслідками нещасного випадку, який стався 26 липня 2015 року з ОСОБА_2 у період проходження служби скласти Акт про нещасний випадок виробничого характеру, що стався у період проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків за формою Н -1.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач оскаржив його та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що нещасний випадок з ОСОБА_2 стався в період проходження служби, однак не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, оскільки причиною нещасного випадку відповідно до постанови про закриття кримінального провадження є порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 , вказане суд першої інстанції залишив поза увагою, що призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що згідно плану від 24.07.2015 року щодо розстановки сил та засобів УДАІ УМВС в Рівненській області під час проведення оперативно-профілактичного відпрацювання території області, ОСОБА_2 інспектор дорожньо-патрульної служби взводу ДПС з обслуговування стаціонарного посту №3 роти ДПС ДАІ, підпорядкованої УМВС, старший прапорщик міліції та старший прапорщик міліції ОСОБА_3 (така ж посада) були задіяні по відпрацюванню м. Кузнецовська та Володимирецького району, з 18.00 год. 25.07.2015 року до 06.00 год. 26.07.2015 року на службовому автомобілі марки «Toyota Camry» н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні). Після закінчення відпрацювання, екіпаж в складі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 направився до м. Сарни на стаціонарний пост № 2 роти ДПС ДАІ, підпорядкованої УМВС («Сарни») для складання рапорту про виконану роботу, з подальшим прибуттям до місця відпочинку в/ч НОМЕР_2 , що розташована в м.Сарни (а.с.63-65).
26 липня 2015 року о 6 год. 20 хв. в чергову частину Сарненського РВ УМВС зі служби 102 надійшло повідомлення невідомого про те, що 26.07.2015 року біля 06 год. по вулиці Варшавській у м. Сарни поблизу кафе «Журавлина» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вантажного автомобіля та авто ДПС н.з. НОМЕР_1 (а.с.60).
В подальшому, виїздом слідчо-оперативної групи на місце події встановлено, що 26.07.2015 року біля 06 год. на 304+900 автодороги «Київ - Ковель», поблизу кафе «Журавлина», що по вул. Варшавській м. Сарни ОСОБА_2 керуючи службовим автомобілем марки «Toyota Camry» н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), рухаючись зі сторони м.Кузнецовськ, заїжджаючи на місце для паркування транспортних засобів, допустив наїзд на стоячий напівпричіп «SCHMITZ SPR 24» н.з. НОМЕР_3 , транспортного засобу марки «DAF FT XF 105.410» н.з. НОМЕР_4 , який був припаркований на паркувальному майданчику.
Матеріалами справи підтверджено, що в автомобілі на передньому сидінні пасажира знаходився старший прапорщик міліції ОСОБА_3 , а за кермом був ОСОБА_2 . В результаті ДТП водій автомобіля ОСОБА_2 від отриманих травм помер на місці пригоди, що стверджується свідоцтвом про смерть ( а.с.10).
Судом першої інстанції встановлено, що згідно до п.6 Акту спеціального розслідування групового нещасного випадку форми Н-5 від 29.09.2015 року, проведеного комісією, призначеною наказом від 28.07.2015 року за №1532 начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, нещасний випадок з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків (а.с.29-33).
За актом № 10 від 29.09.2015 року форми Н-1 цієї ж комісії, затвердженого начальником УМВС України в Рівненській області нещасний випадок з ОСОБА_3 стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків (а.с. 24-28).
З матеріалів справи вбачається, що в подальшому наказом Головним управлінням Національної поліції України в Рівненській області від 12.03.2016 р. №425 створено комісію по додатковому спеціальному розслідуванню групового нещасного випадку, що стався 26.07.2015 року, за результатами діяльності якої складено акт форми Н-5 від 21.03.2016 року який містить висновок, що нещасний випадок з ОСОБА_2 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. Акт спеціального розслідування за формою Н-5 від 29.09.2015 року та акт №11 за формою Н-1- від 29.09.2015 року складені комісією на старшого прапорщика міліції ОСОБА_2 визнані недійсними (а.с.13-18).
Також, 12.03.2016 р. складено акт №1 за формою НТ, згідно якого нещасний випадок з ОСОБА_2 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків (а.с.19-23).
Вважаючи вище складені у 2016 році відповідачем акти стосовно її чоловіка ОСОБА_2 протиправними, позивачка звернулася до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що акт форми НТ № 1 від 21.03.2016 року про нещасний випадок невиробничого характеру та акт форми Н-5 від 21.03.2016 року розслідування нещасного випадку, що відбувся 26 липня 2015 року в частині визнання нещасного випадку, який стався з ОСОБА_2 , прийняті з порушенням приписів Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 № 1346, та без урахування всіх обставин, необхідних для прийняття рішення.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Так, основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні визначено Законом України "Про охорону праці".
В силу вимог статті 1 Закон України «Про охорону праці» охорони праці - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.
Статтею 22 вказаного закону, передбачено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.
Суд вірно вказав, що підзаконним нормативно-правовим актом, що регулює порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України являється «Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України», затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 N 1346 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 січня 2003 за N 83/7404 який розроблено з метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.
Пунктом 2.2 порядку зазначено, що за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.
Відповідно до п. 2.4. порядку, якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).
Відповідно до п. 3.8. положення комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: - обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; - визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; - з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; - визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків) або в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю потерпілого в охороні громадського порядку, громадської безпеки або в боротьбі зі злочинністю; - скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.
Пунктом 3.9. порядку, встановлено, що комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він стався в період проходження служби під час: - перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - роботи) протягом робочого часу або, за дорученням керівника, в неробочий час; - приведення в порядок знарядь праці, засобів захисту, одягу перед початком роботи і після її закінчення, виконання правил особистої гігієни; - проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час; - використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за дорученням керівника; - подання підрозділом шефської допомоги; - провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; - перебування в транспортному засобі або на його стоянці, на території вахтового селища, у тому числі під час змінного відпочинку, якщо причина нещасного випадку (у тому числі поранення) пов`язана з виконанням потерпілим службових (трудових) обов`язків або з дією на нього небезпечного чи шкідливого фактора чи середовища; - прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами або до будь-якого об`єкта за дорученням керівника; - прямування до місця відрядження та в зворотному напрямку відповідно до завдання про відрядження.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що нещасний випадок 26.07.2015 з ОСОБА_2 , стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, оскільки він стався в період проходження служби під час: несення постової чи патрульної служби, забезпечення безпеки дорожнього руху, проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору, прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами, прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні документами.
Пунктом 3.11 порядку, передбачено, що комісія визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: - за обставин, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків, зазначених у пунктах 3.9, 3.10, 3.11; - унаслідок отруєння алкоголем, наркотичними або іншими отруйними речовинами, а також унаслідок їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; - під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; - у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього Порядку, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів прокуратури; - у наслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.
Колегія суддів звертає увагу на те, що даним порядком чітко встановлені підстави винесення актів форми Н-1* (НТ*) та які наслідки повинні настати щоб вважати чи нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків чи ні.
У розумінні положень статті 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що доводами представника відповідача про те, що нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків є помилковими, оскільки як слідує з постанови про закриття кримінального провадження причиною нещасного випадку стало порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 , оскільки відповідно до вищезазначеного п. 3.11 порядку факт вчинення ОСОБА_2 злочину рішенням суду не підтверджено, а наявність постанови про закриття кримінального провадження на підставі ст. 284 КПК України (у зв`язку із смертю підозрюваного) не є підставою вважати, ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 Кримінального Кодексу України, з огляду на таке.
Так, відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Однак, вирок суду про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 КК України відсутній.
Також, суд правильно вказав, що у відповідності до ст. 70 КАС України, без встановлених фактів вини позивача, (зокрема рішення суду) комісія встановила, що нещасний випадок з ОСОБА_2 не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
Проте, відповідач не довів належними та допустимими доказами факт вчинення злочину чи іншого правопорушення ОСОБА_2 (відсутнє рішення суду) на підставі чого винесене комісією рішення акту форми Н-5*.
Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 цього Кодексу, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів погоджується з висновком суду, що акт форми НТ № 1 від 21.03.2016 року та акт форми Н-5 від 21.03.2016 року розслідування нещасного випадку, який відбувся 26 липня 2015 року в частині визнання нещасного випадку, який стався з ОСОБА_2 , прийняті з порушенням приписів Порядку, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 № 1346, та без урахування всіх обставин, необхідних для прийняття рішення, а тому вони мають бути скасовані та прийняттям нового акту про встановлення факту нещасного випадку, який стався з ОСОБА_2 у період проходження служби пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
Суд першої інстанції правомірно поновив ОСОБА_1 строк звернення до суду, оскільки вона 20.09.2016 року (у строк передбачений ст.99 КАС України) звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з вказаним позовом, однак ухвалою від 28.09.2016 року її позовну заяву повернуто з підстав визначених п.6 ч.3 ст.108 КАС України.
У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Рівненського міського суду Рівненської області від 12.01.2017 року відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Рівненській області колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головне управління Національної поліції в Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "12" січня 2017 р. без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

Б.С. Моніч