Справа № 742/1640/17
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 742/1640/17 Головуючий у 1-й інстанції: Гумен В.Н.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача та зобов»язати провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з дня встановлення інвалідності, врахувавши до стажу роботи для призначення пенсії час навчання в Черкаському фінансово-економічному технікумі Будбанку СРСР в період з 01 вересня 1986 року по 30 квітня 1988 року.

Постановою Прилуцького районного суду Чернігівської області від 05 липня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач ОСОБА_3 об'єднане управління пенсійного фонду України Чернігівської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Прилуцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію по інвалідності 3 групи, загальне захворювання, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 21 січня 2014 року.

Відповідно до заяви від 15 травня 2017 року позивачці було проведено перерахунок пенсії згідно ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж ОСОБА_2 становить 28 років 10 місяців 11 днів, додатково враховано стаж за період із дня встановлення інвалідності до досягнення песійного віку 12 років 03 місяці 15 днів, коофіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% становить 0,55463.

Із оскаржуваної постанови та із матеріалів справи вбачається, що дошлюбне прізвище позивачки було ОСОБА_4. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про народження позивачки.

Трудова книжка НОМЕР_1, видана 06 червня 1988 року на ім»я ОСОБА_4, потім внесено виправлення на ОСОБА_5 (без зазначення причин виправлення), а у подальшому виправлено на ОСОБА_2 із зазначенням причин виправлення - «підстава укладення шлюбу».

Заперечуючи законність ухваленої судом першої інстанції постанови, апелянт в апеляційній скарзі зазначив, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_5, позивачка повинна була змінити паспорт з прізвищем ОСОБА_4, проте паспорт не обміняла і повторно вступила у шлюб під прізвищем ОСОБА_5,а не ОСОБА_4. Так як позивачка сама порушила вимоги закону, в діях відповідача відсутні будь-які неправомірні дії.

Погодитись з такими доводами апеллянта колегія суддів не може, оскільки вони спростовуються зібраними у справі доказами.

Відповідно до п. 8 Постанови КМ України №637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Позивачка навчалась у Черкаському фінансово-економічному технікумі Будбанку СРСР у період з 1986 року по 1988 рік та отримала диплом про його закінчення від 30 квітня 1988 року, номер НОМЕР_2. Прізвище позивачки у дипломі зазначено ОСОБА_4.

Зазначений період навчання пенсійний орган не зарахував до стажу позивачки та на її звернення відмовив у проведенні перерахунку призначеної пенсії у зв'язку з непідтвердженням дошлюбного прізвища.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 01 вересня 1969 року, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У 1997 році позивачка розірвала шлюб з ОСОБА_6 про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, виданого 19 серпня 1997 року. Як зазначено у свідоцтві, призвіще після розірвання шлюбу громадянки - ОСОБА_4.

До реєстрації шлюбу позивачка мала прізвище ОСОБА_4, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

06.12.2003 року позивачка вступила в шлюб з ОСОБА_7 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 06.12.2003 року.

Отже, із досліджених судом доказів чітко просліджується, що дошлюбне прізвище позивачки було ОСОБА_4, потім після одруження ОСОБА_6 (шлюб було розірвано) і після повторної реєстрації шлюбу прізвище стало ОСОБА_7.

Та обставина, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_6 позивачка не змінила прізвище на ОСОБА_4 як те зазначено у свідоцтві про розірвання шлюбу, колегія суддів вважає не може бути підставою для відмови зарахувати у стаж період навчання у технікумі.

Чинним на той час законодавством України передбачалась адміністративна відповідальність за несвоєчасне оформлення паспорта у разі зміни прізвища громадянином.

Проте, дана обставина ніяким чином не може вплинути на зарахування стажу роботи в період навчання позивачкою на денному відділенні технікуму для подальшого врахування стажу під час призначення пенсії.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що приймаючи рішення про відмову зарахувати до загального стажу позивачки для призначення пенсії час навчання в Черкаському фінансово-економічному технікумі Будбанку СРСР, відповідач діяв усупереч вимог чинного законодавства України, а тому його рішення є протиправним.

Враховуючи викладене колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки відмовляючи зарахувати в стаж навчання в технікумі, відповідач діяв усупереч вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 липня 2017 року.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Відповідно до ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 липня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 09 серпня 2017 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.