Справа № 810/1530/17
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1530/17 Головуючий у 1-й інстанції: Кушнова А.О.;
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Троян Н.М.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області, Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - голова Комісії з припинення Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області Марчук Сергій Леонідович про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року, ОСОБА_2 звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області (далі - відповідач-1), Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідач-2), в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 15.05.2017, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 30.03.2017 №11-о у частині звільнення ОСОБА_2 з посади головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області;

- поновити ОСОБА_2 на посаді головного спеціаліста Володарського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області;

- стягнути з Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31.03.2017 по день прийняття рішення;

- звернути постанову до негайного виконання у частині поновлення ОСОБА_2 на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України та стягнення з Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.05.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - голову Комісії з припинення Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області Марчука Сергія Леонідовича.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що наказом від 30.03.2017 №11-0 «Про звільнення працівників» відповідач-1 звільнив її з посади головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області, на якій вона працювала з 24.09.2015.

Позивач зазначає, що в наказі як підстава для звільнення вказана Постанова Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», п. 1 ст. 40 КЗпП України та ст. 83, п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України від 10.12.2015 №899 «Про державну службу». Тобто, позивача звільнено у зв'язку із реорганізацією управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області, в результаті реорганізації якого було утворено Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області.

Позивач вважає, що її звільнення є незаконним у зв'язку з порушенням відповідачем-1 трудового законодавства та законодавства про державну службу.

Наголошує, що відповідачем-1 не була запропонована жодна інша посада, у т.ч. у порядку переведення до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області. Окрім того, відповідач-1 персонально не попередив її за два місяці про наступне вивільнення.

Також зазначає, що вона має переважне право на залишення на роботі як працівник з більш високою кваліфікацією праці, як працівник, який немає дисциплінарних стягнень, прогулів, зауважень з боку безпосереднього керівника та адміністрації, а також як матір, яка самостійно виховує та матеріально забезпечує малолітню дитину.

Окрім того, звільнення відбулося без попередньої згоди Профспілкової організації Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області, членом якої позивач є з 2005 року, що є також порушенням ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року позов задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано наказ Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області «Про звільнення працівників» від 30.03.2017 №11-о в частині звільнення ОСОБА_2 з посади головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді головного спеціаліста Володарського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з 31.03.2017 року.

Стягнено зі Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (ідентифікаційний код 41249465, місцезнаходження: Київська область, Сквирський район, м. Сквира, вул. Богачевського, буд. 18) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 11 808,40 (одинадцять тисяч вісімсот вісім грн. 40 коп.) без урахування обов'язкових податків та зборів.

Допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді головного спеціаліста Володарського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з 31.03.2017 року.

Звернено до негайного виконання постанову суду в частині стягнення зі Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (ідентифікаційний код 41249465, місцезнаходження: Київська область, Сквирський район, м. Сквира, вул. Богачевського, буд. 18) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) суми середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в розмірі 4 456,00 грн. (чотири тисячі чотириста п'ятдесят шість грн. 00 коп.) без урахування обов'язкових податків та зборів.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Сквирським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а постанова суду - скасуванню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2005 року працювала в органах Пенсійного фонду України на різних посадах, а саме: з 09.08.2005 - на посаді провідного спеціаліста по призначенню пенсій відділу пенсійного забезпечення Управління Пенсійного фонду у Володарському районі Київської області, з 01.09.2005 - на посаді провідного спеціаліста відділу з призначення пенсій Управління Пенсійного фонду у Володарському районі Київської області, з 01.02.2008 - на посаді головного спеціаліста відділу з призначення пенсій Управління Пенсійного фонду у Володарському районі Київської області, з 24.09.2015 - на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Управління Пенсійного фонду у Володарському районі Київської області (том 1, а.с. 9-15).

На виконання вимог статті 17 Закону України «Про державну службу» 09.08.2005 позивач прийняла присягу державного службовця.

Відповідно до запису у трудовій книжці наказом від 24.09.2015 №21-0 позивач призначена на посаду головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» вирішено реорганізувати деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом злиття окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком №1.

Згідно додатку №1 вказаної постанови Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі, Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі, Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі, Управління Пенсійного фонду у Тетіївському районі реорганізовані шляхом злиття у Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області.

Наказом Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області від 10.01.2017 №4 «Про заходи щодо припинення Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області» утворено комісію з припинення управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області у зв'язку з реорганізацією управління шляхом злиття.

Наказом Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області від 12.01.2017 №3-о, з метою реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», наказу Пенсійного фонду України від 03.01.2017 №1 «Про заходи виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №988», наказано Касянчук О.М. - головному спеціалісту по роботі з персоналом персонально попередити працівників управління про можливе вивільнення у зв'язку з припиненням управління та згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України через два місяці з дня попередження, згідно списку, в якому, зокрема, є і ОСОБА_2

Встановлено, що 12.01.2017 позивач ознайомлена з даним наказом, що підтверджується особистим підписом позивача.

Наказом Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області від 30.03.2017 №11-ос «Про звільнення працівників», відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України, п. 1 ст. 40 КЗпП України, ст. 83, п. 1 ст. 87 Закону України від 10.12.2015 №889-VIIІ "Про державну службу», звільнено ОСОБА_2 з посади головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської.

Абзацом 2 та 3 пункту 4 цього наказу визначено виплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію за невикористану основну щорічну відпустку тривалістю 20 к.д. за період роботи з 10.08.2016 по 30.03.2017 та додаткову оплачувану відпустку з урахуванням стажу державної служби тривалістю 5 к.д. за період роботи з 09.08.2016 по 30.03.2017. Виплатити ОСОБА_2 вихідну допомогу у розмірі середньої місячної заробітної плати, відповідно до ст. 44 КЗпП України та п.4 ст. 87 Закону України від 10.12.2015 №889-VIIІ «Про державну службу».

Позивач вважає, що її звільнення відбулось усупереч визначеному законом порядку, а тому звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо реорганізації структурних підрозділів Пенсійного фонду України, а саме Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської, колегія суддів зазначає наступне.

Так, Кабінетом Міністрів України, який є вищим органом у системі органів виконавчої влади, прийнято постанову від 21.12.2016 № 988 «Деякі питання функціонування територіальних органі Пенсійного фонду України» (далі - Постанова № 988).

Відповідно до Постанови №988 було, зокрема, реорганізовано територіальні органи Пенсійного фонду шляхом злиття і, управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області, реорганізовано шляхом злиття у Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області.

Згідно ст. 80 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 104 ЦК - юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації

Припинення юридичної особи здійснюється за рішенням власника (власників), засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу, за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що відбулось припиненим юридичної особи за рішенням органу державної влади, а не за рішенням власника (засновника) юридичної особи.

Припинення існування юридичної особи відбувається при таких формах реорганізації, як приєднання, поділ, злиття.

Продовження існування юридичної особи в новому статусі відбувається при таких формах реорганізації, як виділення та перетворення.

Враховуючи вищевикладене та вимоги законодавства було припинено такі юридичні особи, як: УПФУ у Володарському районі; УПФУ у Сквирському районі; УПФУ у Ставищенському районі; УПФУ у Тетіївському районі.

Відповідно до вимог законодавства було утворено нову юридичну особу - Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, запис щодо якої було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 31 березня 2017 року.

Так, шляхом злиття УПФУ у Володарському районі (); УПФУ у Сквирському районі (); УПФУ у Ставищенському районі (); УПФУ у Тетіївському районі () утворено Сквирське об'єднане УПФУ ( ).

Відповідно до п. 3 сх. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі злиття юридичних осіб здійснюється державна реєстрація новоутвореної юридичної особи та державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття.

Злиття - об'єднання двох або більше юридичних осіб в одну нову юридичну особу, при цьому ці юридичні особи припиняють своє існування і передають свої права та обов'язки новоствореній юридичній особі. Злиття має місце тоді, коли дві або більше юридичні особи об'єднуються в одну нову і при цьому припиняють своє існування.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Так, реорганізацією шляхом злиття є припинення діяльності всіх підприємств, які зливаються.

Частиною 4 Постанови №988 внесено зміну в додаток 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014р. № 85 «Деякі питання граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів» (додається), замінивши у позиції «Пенсійний фонд України» цифри « 31802» і « 30580» відповідно цифрами « 29906» і « 28758».

Тобто, відповідно до постанови Кабінет Міністрів України відбулося скорочення граничної кількості працівників Пенсійного фонду України на 1896 осіб в цілому, що спричинило скорочення чисельності працівників при об'єднанні управлінь.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що під час припинення юридичної особи, голови ліквідаційних комісій відповідних управлінь, виконували рішення органу державної влади (Постанова № 988), відповідно жодної згоди виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої була позивачка, при вивільнені всіх працівників вищезазначених управлінь - не потрібно.

Стаття 43 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП передбачає розірвання трудового договору, за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Враховуючи вищевикладене, доводи: позивача стосовно незаконного звільнення його з посади відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 КЗпП без попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації є безпідставними, оскільки звільнення відбувалось не за ініціативою власника, а на виконання рішення органу державної влади, під час якого вивільненню підлягали всі працівники даних управлінь.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що при реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

При ліквідації підприємства (установи, організації) правила пункту 1 статті 40 КЗпП можуть застосовуватись і в тих випадках, коли після припинення його діяльності одночасно утворюється нове підприємство. В цих випадках працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів зазначає, що правові підстави для поновлення позивача у Володарському відділі з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області відсутні, оскільки позивач не була переведена і не працювала у названому відділі.

Щодо дотримання відповідачем норми чинного законодавства про працю та державну службу, колегія суддів зазначає наступне.

Так, наказом управління Пенсійного фонду у Володарському районі Київської області від 12.01.2017 №3-о «Про попередження працівників про вивільнення у зв'язку з припиненням управління Пенсійного фонду у Володарському районі Київської області», працівників управління було попереджено про наступне вивільнення у зв'язку з реорганізацією управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області шляхом злиття окремих органів Пенсійного фонду України.

Наказ від 12.01.2017 №3-о «Про попередження працівників про вивільнення у зв'язку з припиненням управління Пенсійного фонду у Володарському районі Київської області» був доведений до відома всіх працівників під особистий підпис, в тому числі і позивачки (на зворотньому аркуші справи).

Отже,12.01.2017 року, відповідно до правил, встановлених ч.1 ст. 49-2 КЗпП України, позивачем було підписане попередження про наступне вивільнення із займаної посади.

Відповідно до вимог ст. 42 КЗпП України, якою встановлено, шо при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, було проаналізовано продуктивність праці та кваліфікацію кожного працівника управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області.

Право визначати рівень кваліфікації та продуктивність праці надається роботодавцеві.

Посилання позивача, «більша кваліфікація праці», відсутні, оскільки продуктивність і стаж її роботи в управлінні не більший, ніж в працівників, які залишились.

Щодо показників, які враховані при переведенні до новоствореного управління працівників, колегія суддів зазначає наступне.

Так, особи яким було запропоновано посади, у тому числі позивачці:

- ОСОБА_5: загальний стаж - 20 р. 11 м., стаж державної служби - 17 р. 11м., нагороди - Почесна грамота ГУПФУ 01.08.2007, подяка ГУПФУ від 22.08.2016 р., грамота УПФУ 2005 р., грамота Володарської райдержадміністрації 2006 р., грамота Володарської райдержадміністрації 2009 р., освіта вища, підвищення кваліфікації - 2002 р.

- ОСОБА_6: загальний стаж - 32 р. 6 м., стаж державної служби - 18 р. 11м., нагороди - Почесна грамота ГУПФУ 26.11.2004., освіта вища, підвищення кваліфікації - 2009 р.

- ОСОБА_7: загальний стаж - 33 р. 10 м.., стаж державної служби - 20 р. 6 м., нагороди - грамота Володарської райдержадміністрації 2011 р., освіта неповна вища, підвищення кваліфікації - 2003 р.

- ОСОБА_8: загальний стаж - 15 р. 6 м., стаж державної служби - 11 р. 7 м.., нагороди - в особовій справі не зазначено, освіта вища, підвищення кваліфікації - відсутнє.

Особам, яким були запропоновані посади, у тому числі позивачці, не мають дисциплінарних стягнень, прогулів, зауважень з боку безпосереднього керівника та адміністрації, отримували премії та постійно дотримувались строків виконання доручень і завдань.

Отже, працівники ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 виявились з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, порівняно з позивачем, а також мають відповідно - 20, 18, 15 рокув стажу державної служби в порівнянні з ОСОБА_2 - 11 років, мають спеціальну вищу освіту, на відміну від позивачки підвищували свою кваліфікацію та немають в складі сім'ї інших працюючих осіб.

Щодо посилання на те, що позивач є одинокою матір'ю, колегія суддів зазначає наступне.

На момент попередження позивачки про наступне її вивільнення з роботи (на 12.01.2017 р.) та на момент її фактичного вивільнення (30.03,2017 р.) Управління не володіло і не могло володіти даними, що були подані позивачем, а саме те, що в сім'ї позивачки немає інших працівників із самостійним заробітком.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_2 ніколи не зверталась з заявою до Управління щодо надання додаткової відпустки як матір одиначка.

А також, зазначає, що відповідно до довідки, виданої Володарською селищною радою від 24.04.2017 р. № 6/4 ОСОБА_9 проживає в одному будинку з позивачкою і дочкою.

Колегія суддів зазначає, що Володарська селищна рада не визнала недійсною видану нею довідку від 24.04.2017р. № 6/4, яка є доказом проживання в одному будинку ОСОБА_9 з його законною дружиною і дочкою.

Вищезазначене доводить відсутність статусу одинокої матері позивачки, а значить і відповідного переважного права залишення її на роботі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в сім'ї позивачки немає інших працівників із самостійним заробітком, що підтверджено документами, які надавались стороною під час судового розгляду справи, а також доказами свідка.

Однак, зазначає, що про наявність даних документів та інших обставин, що підтверджують те, що в сім'ї позивачки немає інших працівників із самостійним заробітком, управлінню стало відомо лише під час розгляду даної справи.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що оскільки кількість штатних одиниць у відділі з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій було скорочено з п'яти до трьох одиниць, переважного права на залишення у позивачки не було, тому їй не було запропоновано іншої роботи.

Назва посади - Головний спеціаліст відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій, кількість штатних посад станом на 30.03.207 року - 5, кількість штатних посад станом на 31.03.2017 року - 3.

У зв'язку із зазначеним вище, колегія суддів зазначає, що Управлінням було вірно запропонована трьом іншим працівникам посади, оскільки вони мають вищу кваліфікацію та продуктивність праці.

Запропонувати посаду головного спеціаліста в іншому відділі також не виявилось можливим в зв'язку з відсутністю у позивачки відповідної кваліфікації для займання посади.

Зокрема юриста - відсутня юридична освіта, а щоб запропонувати роботу бухгалтера - особа має освітньо-кваліфікаційний рівень фінансиста-економіста, однак стаж роботи за цією спеціальністю відсутній.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що позивача було звільнено з посади головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій 30.03.2017 відповідно до постанови КМУ від 21 грудня 2016 року №988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», п.1 ст.40 КЗпП України, ст.83, п.1 ч.1 ст.87 ЗУ «Про державну службу».

Відповідно адміністрація Управління діяла в межах Постанови КМУ від 21 грудня 2016 року №988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», чинного законодавства про працю та державну службу.

Згідно до постанови Київського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 року, поновлено ОСОБА_2 на посаді головного спеціаліста Володарського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з 31.03.2017 року.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції помилково поновив позивача у відділ Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, якого не існувало на момент звільнення ОСОБА_2 та посаду в якому вона не обіймала, так як була звільнена з посади головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Управління Пенсійного фонду у Володарському районі Київської області.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неповній мірі досліджено всі обставини справи у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, його висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому постанова Київського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - задоволити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області, Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - голова Комісії з припинення Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області Марчук Сергій Леонідович про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 11 серпня 2017 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Бужак Н.П.

Троян Н.М.