Справа № 822/1320/17
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1320/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представника позивача ОСОБА_3 представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця районного відділу ДВС Хмельницького МРУЮ про стягнення виконавчого збору від 01.10.2014 року, прийнятої у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №686/8483/14, виданого Хмельницьким міськрайонним судом 03.06.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувана постанова суперечить вимогам Закону України "Про виконавче провадження", оскільки задоволення вимог стягувача та, відповідно, завершення виконавчого провадження відбулось не внаслідок вчинення виконавчих дій, а за процедурою і в порядку встановленому Законом України "Про іпотеку" шляхом набуття стягувачем як іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, на які посилається у позовній заяві, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог. Вважає, що оскаржувана постанова та дії щодо її винесення є такими, що відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження". Зазначає, що оформлення стягувачем як іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки стало можливим в результаті дій державного виконавця.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх взаємному зв'язку та сукупності, суд вважає, що у задоволені позовних вимог необхідно відмовити з урахуванням зазначеного нижче.

Суд встановив, що 23.07.2014 державний виконавець районного відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №44106834 з виконання виконавчого листа №686/8483/14 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 заборгованості в розмірі 350000,00 грн. та 3500,00 грн. судових витрат, виданого Хмельницьким міськрайонним судом 03.06.2014, встановивши семиденний строк для добровільного виконання (до 30.07.2014). Зазначена постанова від 23.07.2014 отримана позивачем, що підтверджується поштовим повідомленням, копія якого наявна в матеріалах справи.

30.07.2014, у зв'язку з невиконанням позивачем в добровільному порядку судового рішення, заступником начальника Районного відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №44106834, яка отримана позивачем 31.07.2014.

31.07.2014 державним виконавцем за участю боржника та стягувача проведений опис і арешт майна боржника за адресою: Хмельницький район, с. Райківці, вул. Подільська 79а, -нежитлового приміщення магазину та обладнання. Зазначенне обтяження зареєстроване державним виконавцем у Державному реєстрі речових прав.

Постановою від 13.08.2014 старший державний виконавець районного відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції наклав арешт на кошти боржника, що на рахунках боржника в ПАТ КБ "Приватбанк".

24.09.2014 постановою ВП №44106834 державний виконавець звернув стягнення на доходи боржника заробітну плату. 30.09.2014 з арештованих у ПАТ КБ "Приватбанк" рахунків боржника на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби надійшло 4290,14 грн.

01.10.2014 державний виконавець районного відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції виніс постанову про стягнення з ОСОБА_5 виконавчого збору у розмірі 35350,00 грн., підставою для якої слугувало невиконання стягувачем виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду у встановлений для добровільного виконання строк.

03.10.2014 відповідним розпорядженням державний виконавець здійснив розподіл отриманих від боржника коштів в сумі 4290,14 грн., з яких стягувачу перераховано 3861,13 грн., а 429,01 грн. перераховано до державного бюджету України як виконавчий збір.

Постановою від 09.12.2014 державний виконавець наклав арешт на транспортий засіб боржника.

Постановою від 05.08.2015 за заявою стягувача державний виконавець відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції призначив експерта - суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні описаного 31.07.2014 обладнання в с. Райківці вул. Подільська 79,а.

07.04.2016 від стягувача надійшла заява про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним задоволенням вимог шляхом реєстрації за ним права власності на майно боржника, яке перебувало в іпотеці нежитлового приміщення магазину-кафе загальною площею 320,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Райківці, вул. Подільська 79а.

25.04.2016 державний виконавець виніс постанову про закінчення вище виконавчого провадження у зв'язку із поданням стягувачем заяви про виконання рішення суду у повному обсязі.

В травні 2017 року, вважаючи протиправною постанову про стягнення виконавчого збору від 01.10.2014, позивач звернувся до суду з цим позовом. Встановивши, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом з поважних причин (перебування на військовій службі відповідно до контракту), суд призначив справу до розгляду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №606-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону №606-XIV, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу частини 1 статті 17 Закону №606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

За змістом частини 2 статті 17 Закону №606-XIV відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 25 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Статтею 32 Закону №606-XIV передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Частиною 1 статті 28 Закону №606-XIV визначено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Отже, виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій стягуються з боржника за наявності одночасно таких умов: закінчення строку на добровільне виконання рішення, відсутності повідомлення про добровільне виконання рішення у строк, визначений державним виконавцем, та фактичне здійснення виконавчих дій.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 06.07.2015 по справі №6-785цс15 та від 28.01.2015 по справі №3-217гс14, у якими, зокрема, Суд вказав, що "сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове його виконання".

Суд встановив, що фактичними підставами для прийняття постанови від 01.10.2014 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 35350,00 грн. слугували:

сплив строку, наданого позивачу для добровільного виконання виконавчого листа №686/8483/14, встановленого постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №44106834 до 30.07.2014, про стягнення з нього на користь ОСОБА_6 заборгованості в розмірі 350000,00 грн. та 3500,00 грн. судових витрат, виданого Хмельницьким міськрайонним судом 03.06.2014;

відсутність станом на 01.10.2014 року (на дату вирішення питання щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору) повідомлення від сторін виконавчого провадження про добровільне виконання рішення у строк, визначений державним виконавцем;

фактичне здійснення державним виконавцем виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №686/8483/14, передбачених статтею 32 Закону №606-XIV.

Таким чином, для винесення постанови про стягнення з позивача виконавчого збору станом на 01.10.2014 року існували всі передумови та підстави, передбачені Законом №606-XIV для прийняття таких рішень.

Тому, державний виконавець правомірно виніс постанову від 01.10.2014 року про стягнення з позивача, як боржника у виконавчому провадженні, виконавчого збору у розмірі, визначеному Законом №606-XIV.

Виконання позивачем зобов»язання перед боржником шляхом реєстрації в січні 2016 року права власності на предмет іпотеки, на яке посилається позивач, не може слугувати підставою для визнання постанови від 01.10.2014 року неправомірною , оскільки відбулось після її винесення і стало результатом вжитих державним виконавцем заходів з примусового виконання виконавчого листа.

При цьому, суд враховує, що відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна станом на 30.07.2014 року, яка міститься в матеріалах виконавчого провадження, станом на вказану дату у цих реєстрах відсутні будь-які зареєстровані обмеження та іпотеки щодо нерухомого майна, яке належить позивача, в тому числі і щодо нежитлового приміщення магазину-кафе загальною площею 320,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Райківці, вул. Подільська, 79а.

Статтею 4 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Державна реєстрація застави повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об'єктів проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За змістом частини 9 статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції, що діяла на час існування спірних відносин, державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

У відповідності до статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Отже, відсутність державної реєстрації договору іпотеки від 12.02.2013, укладеного між стягувачем та позивачем як боржником позбавляє стягувача переважного права на майно, яке є предметом іпотеки. Водночас, у зв»язку з відсутністю такої реєстрації у державного виконавця не виникає обов»язок щодо реалізації майна, яке є предметом іпотеки з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, суд вважає, що передача позивачем майна (нежитлового приміщення магазину-кафе загальною площею 320,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Райківці, вул. Подільська, 79а.), іпотекодержателем якого відповідно до договору іпотеки від 12.02.2013 був стягувач ОСОБА_6, в рахунок виконання виконавчого листа №686/8483/14, на яке посилається позивач як на підставу для скасування вказаної постанови, яке відбулось у січні 2016 року, стала наслідком виконавчих дій, вчинених державним виконавцем. Передумовою цієї передачі слугували арешти нерухомого майна, в тому числі і зазначеного приміщення, та транспортного засобу позивача, накладені та зареєстровані державним виконавцем у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідно, призначення експерта з оцінки нерухомого майна - нежитлового приміщення магазину-кафе загальною площею 320,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Райківці, вул. Подільська, 79а з метою його реалізації для задоволення вимог стягувача.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Разом з тим, відповідно до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В процесі судового розгляду відповідач довів правомірність оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, керуючись Конституцією України, законами України «Про іпотеку» і «Про виконавче провадження», ст. ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 11 серпня 2017 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1