Справа № 803/926/17
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року Справа № 803/926/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Гринчук Я.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Арендарчука О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернулася з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 24.01.2017 №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі акта від 07.10.2016 №03/160/40-01/НОМЕР_1 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, оскаржуваним рішенням від 24.01.2017 № до позивача застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн., за порушення вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР) - роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії. Позивач не погоджується із вказаним рішенням, оскільки роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснювалася нею за наявності ліцензії від 31.12.2014 серії НОМЕР_2, яка була дійсна з 25.01.2015 по 25.01.2016, з огляду на що просить визнати вказане рішення протиправним та скасувати.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в поданих запереченнях на адміністративний позов (а.с.42-44) та в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій прийняте правомірно, на підставі акта перевірки від 07.10.2016 №03/160/40-01/НОМЕР_1, яким зафіксовано факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями 25.01.2016 без наявності ліцензії.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 07.06.2005 позивач ОСОБА_4 була зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності Горохівською районною державною адміністратицією з основним видом діяльності: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. 28.03.2017 за заявою позивача внесено запис до реєстру про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (а.с.18-23).

Як свідчать матеріали справи, на підставі наказу ГУ ДФС у Волинській області від 13.10.2016 №1205 про проведення фактичної перевірки (а.с.27) та направлень на проведення перевірки від 03.10.2016 №№0000530, 0000531 (а.с.28-29) працівниками ГУ ДФС у Волинській області була проведена фактична перевірка господарської одиниці магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, де здійснювала підприємницьку діяльність позивач, про що складено акт від 07.10.2016 №03/160/40-01/НОМЕР_1 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами (а.с.30-31).

Вказаним актом перевірки зафіксовано, зокрема, порушення позивачем вимог статті 15 Закону №481/95-ВР, а саме: факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії.

Так, перевіркою встановлено, що в торговому павільйоні, де здійснює підприємницьку діяльність позивач, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, було придбано згідно фіскального чека №6206 одну пляшку 0,25 л горілки «Люботин Царський» міцність 40% об. спирту по ціні 30,00 грн. Роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється згідно ліцензій: НОМЕР_2 термін дії з 25.01.2015 до 25.01.2016; НОМЕР_3 термін дії з 29.01.2016 до 29.01.2017. У період з 25.01.2016 до 29.01.2016 не було ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Перевіркою контрольних стрічок РРО за період з 25.01.2016 до 29.01.2016 встановлено роздрібну торгівлю алкогольними напоями 25.01.2016 без наявності ліцензії. А саме 25.01.2016 було продано: одну пляшку 0,25 л горілки «Немирів» за ціною 30,00 грн. (чек №5360), одну пляшку 0,5 л горілки «Немирів українська особлива» - 60,00 грн. (чек №5362), одну пляшку горілки «Немирів делікат» - 45,00 грн. (чек №5363), по одній пляшці 0,25 л горілки «Люботин» за ціною 30,00 грн. (чек №5366 та чек №5366), одну пляшку горілки «Віват Антарктида» за ціною 42,00 грн. (чек №5369), одну пляшку горілки «Наша марка» за ціною 60,00 грн. (чек №5370).

24.01.2017 на підставі акта перевірки від 07.10.2016 №03/160/40-01/НОМЕР_1 заступник начальника ГУ ДФС у Волинській області прийняв рішення № про застосування фінансових санкцій, згідно з яким до позивача на підставі статті 17 Закону №481/95-ВР застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії (а.с.14-15), яке було надіслано позивачу листом від 24.01.2017 №61/фоп/03-20-40-01-23 (а.с.45), та отримано останньою 28.01.2017 року (а.с.30).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до таких висновків.

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України. Відповідно до статті 16 цього Закону контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної Законами України.

Відповідно до частини тринадцятої статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно із абзацом п'ятим частини другої статті 17 цього ж Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Таким чином, суб'єкт господарювання може бути притягнутий до відповідальності, передбаченої статтею 17 Закону №481/95-ВР, лише у випадку встановлення факту роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій.

Матеріалами справи підтверджується та обставина, що 31.12.2014 ГУ ДФС у Волинській області видало ФОП ОСОБА_3 на бланку серії НОМЕР_2 ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, реєстраційний номер 40302-6452049, терміном дії з 25.01.2015 до 25.01.2016, яка дає право позивачу на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями вітчизняного та імпортного виробництва у магазині, розташованому по вул.Нова, 27, смт.Мар'янівка, Горохівського району, Волинської області (а.с.26). Водночас на момент перевірки у позивача була наявна ліцензія серії АЖ №5004320 на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, реєстраційний номер 50302-64-58076, терміном дії з 29.01.2016 до 29.01.2017, яка давала право останній на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями вітчизняного та імпортного виробництва у тому ж магазині (а.с.25).

Частиною дев'ятнадцятою статті 15 Закону № 481/95-ВР передбачено, що ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Таким чином, ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями видаються суб'єктам господарювання терміном на один рік.

Водночас при вирішенні даного спору з'ясуванню підлягає питання щодо порядку обчислення початку та закінчення строку дії ліцензії серії НОМЕР_2 (реєстраційний номер 40302-6452049) терміном дії з 25.01.2015 до 25.01.2016, який визначений вказівками на конкретні календарні дати.

Відповідно до частини сьомої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Враховуючи, що Законом №481/95-ВР не встановлено окремого порядку визначення і встановлення часового моменту, що породжує та припиняє правовідносини за вищевказаною ліцензією, тому підлягають застосуванню відповідні норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно зі ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч.1 ст.254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Згідно ст.255 ЦК України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що річний строк дії ліцензії, виданої позивачу на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (бланк серії НОМЕР_2, реєстраційний №40302-6452049) з терміном дії з 25.01.2015 до 25.01.2016, закінчився у відповідні місяць та число останнього року строку, тобто 25.01.2016.

Відтак, суд вважає твердження представника відповідача про те, що термін дії виданої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (бланк серії НОМЕР_2, реєстраційний №40302-6452049) закінчився 24.01.2016, а протягом 25.01.2016 позивач здійснював безліцензійну роздрібну торгівлю алкогольними напоями необґрунтованим, оскільки перебіг строку відповідно до статті 253 ЦК України починається з наступного дня після відповідної календарної дати, а тому в останній день строку дії ліцензії підприємець має право здійснювати ліцензійну діяльність.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено факт порушення позивачем вимог статті 15 Закону №481/95-ВР, зокрема, факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії 25.01.2016, та не доведено правомірності притягнення позивача до відповідальності за статтею 17 цього ж Закону.

Відповідно до частини першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач - ГУ ДФС у Волинській області як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили, що рішення про застосування фінансових санкцій до позивача прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для його прийняття.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 є обґрунтованими та такими, що відповідають дійсним обставинам, встановленим у справі, відтак підлягають задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області на користь ОСОБА_3 слід присудити судовий збір в сумі 640 грн., сплачений відповідно до квитанції №133 від 21.07.2017 (а.с.2).

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 24 січня 2017 року № про застосування фінансових санкцій.

Присудити на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області (Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ) судовий збір в сумі 640 грн. (шістсот сорок грн.) 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Постанова складена у повному обсязі 17 серпня 2017 року