Справа № 730/567/17
Суддя: Пархоменко П. І.
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 730/567/17
Номер провадження 2-а/728/62/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року 9 годин 20 хвилин місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Пархоменко П.І., за участі секретаря судового засідання Петренко О.Г. розглянувши в місті Бахмачі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до

відповідача Борзнянського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Чернігівської області

предмет адміністративного позову: про визнання дій протиправними і про зобов'язання вчинити певні дії, -

сторони не з'явилися

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

1.ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Борзнянського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Чернігівської області (далі відповідач) з вимогою про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

2.Позов обґрунтований тим, що позивача постановою Верховної ради України від 22 вересня 2016 року було звільнено з посади судді Борзнянського районного суду Чернігівської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

1 жовтня 2016 року йому було призначено довічне грошове утримання, яке у грудні 2016 року було перераховано з підстав зміни розміру посадового окладу діючого судді.

4 травня 2017 року за заявою позивача ТУ ДСА в Чернігівській області видало довідку про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з якої слідує, що суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді становить 26808 грн. 33 коп. (двадцять шість тисяч вісімсот вісім гривень 33 копійки) і складається з посадового окладу в сумі 16000 грн. 00 коп. (шістнадцять тисяч гривень 00 копійок), надбавки за вислугу років в сумі 9600 грн. 00 коп. (девять тисяч шістсот гривень 00 копійок) та 1/12 частини допомоги на оздоровлення в сумі 1208 грн. 33 коп. (одна тисяча двісті вісім гривень 33 копійки), яку помилкового не було включено до попередньо виданої довідки для призначення щомісячного грошового утримання судді.

На звернення позивача від 11 травня 2016 року про проведення перерахунку грошового утримання з 1 грудня 2016 року, відповідач відмовив у здійсненні такого перерахунку, пославшись на те, що допомога на оздоровлення надається до щорічної оплачу вальної відпустки і не входить до складу суддівської винагороди.

Позивач вважає такі дії відповідача незаконними.

3.Враховуючи наведене позивач просив:

●Визнати дії Борзнянського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Чернігівської області щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 - незаконними;

●Зобов'язати Борзнянське об'єднане Управління Пенсійного Фонду України Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 1 грудня 2016 року з включенням до зарплати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці матеріальної допомоги на оздоровлення.

ІІ. Процедура

4.Справа на розгляд Бахмацького районного суду Чернігівської області була передана згідно із ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 19 липня 2017 року (а.с.29) в порядку статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), яка не допускає спорів щодо підсудності.

5.Судом на підставі статті 41 КАС, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Позиція сторін.

6.Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав до Суду заяву про розгляд справи без його участі.

7.Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до Суду заяву про розгляд справи без його участі.

В наданих запереченнях на адміністративний позов зазначив, що матеріальна допомога, що виплачується раз у рік при виході у відпустку не являється щомісячною системною виплатою, що включається до суддівської винагороди і не є підставою вважатися зміною складової суддівської винагороди, що має бути підставою для здійснення відповідного перерахунку, а тому у позивача відсутнє право на здійснення відповідного перерахунку, а дії управління чітко відповідають нормам чинного законодавства, що регулюють дані, спірні правовідносини.

ІV. Встановлені Судом обставини та визначені відповідно них правовідносини.

8.22 вересня 2016 року позивача було звільнено з посади судді Борзнянського районного суду Чернігівської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

9.Позивач перебуває на обліку в Борзнянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та з 1 жовтня 2016 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 % суддівської винагороди, призначене відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (далі Закон від 2 червня 2016 року № 1402-VIII).

10.Відповідно до довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області № 03-36/789/17 від 4 травня 2017 року (а.с.7), суддівська винагорода позивача згідно статті 135 Закону від 2 червня 2016 року № 1402-VIII на дату звернення становить 25600 грн. 00 коп. (двадцять п'ять тисяч шістсот гривень 00 копійок), в тому числі, посадовий оклад - 16000 грн. 00 коп. (шістнадцять тисяч гривень 00 копійок), доплата за вислугу років (60 % посадового окладу) - 9600 грн. 00 коп. (дев'ять тисяч шістсот гривень 00 копійок).

В серпні 2016 року з виходом у щорічну оплачувану відпусту позивачу виплачена матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі посадового окладу 14500 грн. 00 коп. (чотирнадцять тисяч п'ятсот гривень 00 копійок) (стаття 136 Закону від 2 червня 2016 року № 1402-VIII).

11.11 травня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суді у відставці з урахуванням допомоги на оздоровлення (а.с.6).

12.Рішенням від 16 травня 2017 року за № 264/04 (а.с.8-9) відповідачем відмовлено позивачу у вищевказаному перерахунку, у зв'язку із відсутністю для цього правових підстав.

13.Вказані обставини визнаються сторонами і в даному конкретному випадку не доказуються перед Судом, оскільки проти цього не заперечують сторони і в Суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання (частина третя статті 72 КАС).

V. Оцінка Суду.

А. Загальні принципи.

14.Виходячи із змісту статті 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

15.А, частиною першою статті 9 КАС встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, який втілено в частині другій статті 19 Конституції України, згідно із якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16.Так, перевіряючи законність дій відповідача Суд бере до уваги те, що однією з найважливіших умов визначеності відносин між людиною і державою є закріплення у статтях 3, 8, 21 Конституції України принципів верховенства права, непорушності прав і свобод людини. Визнаючи людину найвищою соціальною цінністю, Основний Закон України встановлює перелік прав і свобод, гарантує і забезпечує їх захист, у тому числі від порушення з боку держави, її органів та посадових осіб.

Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною і правовою державою (стаття 1 Конституції України).

17.Суд знаходить, що в даній ситуації між сторонами виникли правовідносини з приводу розміру довічного грошового утримання судді у відставці, яке з однієї сторони являється гарантією соціального захисту судді, і з іншої сторони гарантією конституційного статусу судді.

Матеріальне забезпечення суддів після виходу їх у відставку як складова їхнього правового статусу є не особистим привілеєм, а засобом конституційного забезпечення незалежності суддів, які здійснюють правосуддя, і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду за справедливим, неупередженим та незалежним правосуддям (див. пункт 2.2. рішення Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці)).

18.В свою чергу, статтею 46 Конституції України закріплено конституційне право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Б. Застосування вказаних принципів в даній справі.

19. В даних конкретних правовідносинах Суд знаходить, що позивачу призначено довічне грошове утримання (див. пункти 8-9), тобто, держава гарантувала особі соціальний захист її прав у вигляді його виплати (див. пункт 17).

Проте, відповідач визначаючи розмір такого утримання відмовився врахувати позивачу виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення.

20.За змістом статті 142 Закону від 2 червня 2016 року № 1402-VIII судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді (пункт 7 рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання).

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці у відсотковому розмірі суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (частина третя статті 142 Закону від 2 червня 2016 року № 1402-VIII).

Відповідно до статті 135 Закону від 2 червня 2016 року № 1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Статтею 136 Закону від 2 червня 2016 року № 1402-VIII передбачено виплату судді допомоги на оздоровлення при надані щорічної відпустки.

21.Досліджуючи правову природу довічного грошового утримання і визначаючи місце допомоги на оздоровлення в сфері соціального захисту судді Суд звертає увагу на те, що допомога на оздоровлення має систематичний характер і її виплата передбачена спеціальним Законом, яким регулюється забезпечення судді і вона виплачується всім суддям, які використовують право на відпустку, тобто, допомога на оздоровлення належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат і, відповідно на думку Суду, входить до структури суддівської винагороди, як особливої форми соціального захисту, яка в тому числі і включає оплату праці судді.

22.Поряд з цим, Суд, розуміючи, що суддівська винагорода являється особливою формою матеріального забезпечення судді і регулюється спеціальним Законом, звертає увагу на загальні принципи щодо оплати праці і місце в її системі виплати у вигляді допомоги на оздоровлення.

Так, статтею 1 Закону України „Про оплату праці" від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Крім того, згідно з статтею 66 Закону України „Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року „ 1788-XII і статтею 41 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Наведене свідчить, що в системі оплати праці працівників допомога на оздоровлення входить в структуру заробітної плати і за своєю правовою природою є „оплатою праці" і наслідком трудової діяльності окремого працівника.

Інших положень щодо правової природи допомоги на оздоровлення чинне законодавство не містить, у зв'язку із чим відповідачем безпідставно вона не була врахована при визначенні розміру довічного грошового утримання позивачу.

23.Окрім іншого, згідно із частиною другою статті 71 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч зазначеним вимогам відповідачем докази надані позивачем спростовані не були, а ухвалене ним рішення прийнято не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункти 1,3 статті 2 КАС), що є підставою для задоволення позовних вимог.

VІ. Розподіл судових витрат.

24.Відповідно до частини першої статті 94 КАС за рахунок бюджетних асигнувань Борзнянського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Чернігівської області на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір при поданні адміністративного позову в сумі 640 грн. 00 коп. (шістсот сорок гривень 00 копійок).

Керуючись статтями 3, 8, 19, 21, 46 Конституції України, статтями 2, 6, 70, 71, 158-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 до Борзнянського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Чернігівської області про визнання дій протиправними і про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

2.Визнати дії Борзнянського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Чернігівської області щодо відмови у здійснені перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 - протиправними.

3.Зобов'язати Борзнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 1 грудня 2016 року з включенням до зарплати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці матеріальної допомоги на оздоровлення відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 4 травня 2017 року № 03-36/789/17-вих.

4.Стягнути на користь ОСОБА_1 640 грн. 00 коп. (шістсот сорок гривень 00 копійок) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Борзнянського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Чернігівської області.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області П.І. Пархоменко