Справа № 804/3765/17
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2017 р. Справа № 804/3765/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
за участю сторін:
позивач не прибув
представник відповідача не прибув
представник третьої особи-1 не прибув
представник третьої особи-2 не прибув
представник третьої особи-3 не прибув
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора-приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа-1 на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, третя особа-2 на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фермерське господарство "Левада-Агро", третя особа-3 на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" про визнання протиправним та скасування рішення, -
13 червня 2017 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора-приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (далі відповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора-приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 індексний номер 34231526 від 13.03.2017 року про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки № 17/07 від 02.03.2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та Фермерським господарством "Левада-Агро", на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію іншого речового права № 19519485.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що під час дії договору оренди землі від 24.02.2005 року, укладеного між позивачем та ТОВ «Агрофірма «Олімпекс-Агро», який пройшов державну реєстрацію у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що в книзі реєстрації договорів оренди землі вчинено відповідний запис, відповідачем здійснено повторну реєстрацію права договору оренди земельної ділянки відносно тієї самої земельної ділянки за Фермерським господарством "Левада-Агро". Позивач вважає, що реєстрація договорів оренди земельних ділянок проводилась з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не було зроблено запитів до уповноважених органів щодо реєстрації у Державному реєстрі земель будь - яких прав на земельну ділянку. Вказані дії потягли за собою повторну реєстрацію договорів оренди одного і того ж об'єкта оренди. Позивач в обґрунтування посилається на Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до положень якого у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі якщо, зокрема, заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав (а.с.5-7).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2017 р. відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
До судового засідання 24.07.2017 року сторони не прибули.
Представником позивача 24.07.2017 року подано до суду клопотання про здійснення розгляду справи без участі позивача та його представника.
Відповідач до суду не прибув, 24.07.2017 року подано до суду клопотання про здійснення розгляду справи без участі.
Треті особи до суду не прибули. Про причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про перенесення розгляду справи не звертались. Також правом на подання письмових пояснень не скористались. Управлінням Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області 17.07.2017 року подано до суду клопотання про здійснення розгляду справи без участі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ІI-ДП № 125712, виданого Перещепинською міською радою 02.04.2001 року на праві приватної особистої власності належить земельна ділянка площею 5,330 га, яка розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» укладено договір оренди земельної ділянки площею 5.33 га, відповідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІI-ДП № 125712.
Відповідно до п.2.3 Договору договір складено сторонами на чотири роки одинадцять місяців двадцять девять днів.
24.12.2004 року договір зареєстровано в книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок Перещепинської міської ради за № 1401.
Додатковою угодою до договору оренди земельної ділянки № 1059 від 24.02.2005 року серед іншого змінено термін дії договору оренду та викладено у редакції: «Договір діє до 31 грудня 2021 року».
Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що відповідно до частини 4 статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Статтею 125 ЗК України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
При цьому, відповідно до статті 18 Закону України Про оренду землі (в редакції, чинній на момент реєстрації договору оренди, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро») договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.
Згідно з Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року №2073 (чинного на момент реєстрації договору оренди, укладеного між позивачем та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро») і відповідно до Указу Президента України від 17 лютого 2003 року Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру, обов'язок щодо здійснення у складі державного земельного кадастру реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди земельних ділянок покладено на Державний комітет України по земельних ресурсах.
Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам від 23.05.2003 року №135 Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру та удосконалення структури державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах, установлено, що реєстрацію земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди землі здійснює Державне підприємство Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах.
Крім того, відповідно до пункту 2.3 Договору оренди землі, початок дії договору з моменту державної реєстрації.
Договір оренди земельної ділянки, укладений між між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро», був чинним станом на 13.03.2017 р. дата винесення спірного рішення.
Отже, при проведенні державної реєстрації речового права за договором оренди землі, державний реєстратор здійснив повторну реєстрацію договору оренди тієї самої земельної ділянки, що є, на думку суду, неприпустимим, оскільки зумовлює ситуацію, за якої одна й та ж земельна ділянка була передана в оренду різним орендарям.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 10 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:
- відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;
- відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;
- відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах;
- наявність обтяжень прав на нерухоме майно;
- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.
Пунктом 5 частини 1 статті 18 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено, що порядок проведення державної реєстрації включає прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації.
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 24 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.
Крім того, згідно з роз'ясненням Державної реєстраційної служби України, викладеному у листі №2951/05-15-13 від 06.08.2013 р. Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами, з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013 р., зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).
Як наслідок, в порушення вимог законодавства державним реєстратором було повторно зареєстровано право оренди земельної ділянки (за - Фермерським господарством "Левада-Агро") на ту ж саму ділянку, на які вже було зареєстровано аналогічне право за Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро».
Одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.
Зазначена позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 30 березня 2016 року по справі №814-3015-14.
Згідно частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.
Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржуваним рішенням допущено одночасне існування подвійної державної реєстрації договорів оренди на земельні ділянки.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З огляду на викладене, враховуючи те, що договір земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро», станом на час винесення спірного рішення був чинним, суд вважає, що державним реєстратором при прийнятті оскаржуваного рішення порушено принцип законності, оскільки не було перевірено інформацію про наявність вже зареєстрованих речових прав, що, у свою чергу, призвело до одночасного існування подвійної державної реєстрації прав.
За таких умов, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.03.2017 р. № 34231526 є таким, що прийнято протиправно.
Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач при винесенні оскаржуваного рішення діяв не в межах наданих повноважень та не у відповідності до норм чинного законодавства України, отже позовні ОСОБА_1 є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 640,00 грн., що документально підтверджується квитанцією № 0.0.781790654.1 від 09.06.2017 року (а.с.4).
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 640,00 грн. підлягає стягненню з Державного реєстратора-приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора-приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа-1 на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, третя особа-2 на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фермерське господарство "Левада-Агро", третя особа-3 на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 індексний номер 34231526 від 13.03.2017 року про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 02.03.2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та Фермерським господарством "Левада-Агро".
Стягнути з приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ПН НОМЕР_1) сплачений судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень).
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) ОСОБА_3