Справа № 821/938/17
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/938/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

суддів: Войтовича І.І., Кисильової О.Й.,

при секретарі: Собчук Є.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача - 1 ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач-1), Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач-2) про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) обґрунтовано тим, що 13.04.2017 року позивачем направлено на адресу відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Херсонського окружного адміністративного суду № 218 2016 р., виданого 29.07.2016 року на виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 28.07.2016 року, виконавчий лист та ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду № 821/982/16 від 13.09.2016 року про виправлення помилки у виконавчому листі.

Позивач зазначив, що державний виконавець в триденний строк мав відкрити виконавче провадження та на наступний день після відкриття виконавчого провадження направити на адресу ОСОБА_1 відповідну постанову. При цьому, вказана постанова на адресу позивача не надходила.

27.06.2017 року позивач дізнався, що вказану заяву розглянуто відповідачем винесено повідомлення державного виконавця ВПВР департаменту ДВС МЮУ від 27.04.2017 року про повернення виконавчого листа без прийняття до виконання.

27 червня 2017 року зазначене повідомлення разом з оригіналом виконавчого листа передано представнику позивача, тобто через 2 місяці після його винесення.

Також вказав, що повідомлення обґрунтовано тим, що виконавчий лист № 218 2016р. виданий ХОАС 29.07.2016 року не відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про виконавче провадження". Таке посилання позивач вважає безпідставним, оскільки виконавчий лист має всі необхідні реквізити.

На підставі вказаного позивач просить:

- визнати незаконною бездіяльність ВПВР департаменту ДВС МЮУ по не направленню на адресу ОСОБА_1 в триденний термін з моменту отримання заяви про відкриття виконавчого провадження від 13.04.2017 року, повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття його до виконання від 27.04.2017 року № 53837225/16 та оригіналу виконавчого листа ХОАС № 218 2016р., виданого 29.07.2016 року;

- визнати незаконним та скасувати повідомлення державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ № 53837225/16 від 27.04.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання;

- стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги просили задовольнити.

Відповідач-1 надав до суду заперечення, які обґрунтовано тим, що державним виконавцем 27.04.2017 винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання, так як в поданому виконавчому документі не дотримано вимог п.1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: не зазначено ім'я та по батькові посадової особи, яка видала виконавчий лист.

Щодо строків розгляду заяви про прийняття виконавчого листа до виконання вказав, що момент предявлення виконавчого документа до виконання та початок вчинення державним виконавцем виконавчих дій по виконавчому документу не збігаються у часі, оскільки такі документи надходять до державного виконавця після їх реєстрації.

Згідно з реєстраційно - контрольною карткою № 11385-0-33-17 виконавчий документ предявлено до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 19.04.2017. Відповідно до обкладинки титульного листа виконавчого провадження № 53837225 виконавчий документ передано до виконання 25.04.2017 р. Отже, державним виконавцем не порушено строки розгляду заяви.

Також вказав, що ОСОБА_1 державним виконавцем вищевказане повідомлення направлено на адресу зазначену у виконавчому документі: вул. Петренко, 79, м. Херсон, яке повернуто за закінченням терміну зберігання.

На підставі вказаного просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача - 1 в судовому засідання заперечення підтримав.

Відповідач-2 до суду не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача - 1, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 28 липня 2016 року у адміністративній справі № 821/ 982/16 поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Херсонської митниці ДФС з 22.06.2016 р.

29 липня 2016 року у справі № 821/982/16 видано виконавчий лист № 218 2016 р.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року виправлено помилку у виконавчому листі.

13 квітня 2017 року позивач направив на адресу відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Херсонського окружного адміністративного суду № 218 2016р., виданого 29.07.2016 року на виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 28.07.2016 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Херсонської митці ДФС з 22.06.2016 року. До вказаної заяви додано оригінал виконавчого листа № 218 2016р. виданого 29.07.2016 року та ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду № 821/982/16 від 13.09.2016 року про виправлення помилки у виконавчому листі.

27 квітня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання № 53837225/16. Вказане повідомлення обґрунтовано тим, що в поданому виконавчому документі не зазначено прізвище, ім'я, по батькові посадової особи, що видала виконавчий лист.

Крім того, в ході розгляду справи позивач вказав, що 27.06.2017 року дізнався в телефонному режимі від державного виконавця ВПВР департаменту ДВС МУЮ, що заяву про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом ХОАС № 218 2016р., розглянуто відповідачем та за наслідками її розгляду винесене повідомлення державного виконавця ВПВР департаменту ДВС МЮУ від 27.04.2017 року про повернення вказаного виконавчого листа без прийняття до виконання.

Надаючи оцінку спірним правовідносин суд зазначає наступне: ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі по тексту - Закон України № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 4 Закону України № 1404-VIII встановлено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк предявлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України № 1404-VIII, виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обовязковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобовязаний мати таку печатку.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 Кодексу адміністративного судочинства України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Судом встановлено, що повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 27 квітня 2017 року прийнято у зв'язку не дотриманням вимог п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому, суд аналізуючи копію виконавчого листа № 218 2016 р. від 29 липня 2017 року по справі № 821/982/16, наявного в матеріалах справи (а.с. 6), встановив, що його видано за підписом посадових осіб: судді Войтовича І.І. та секретаря судового засідання Сердюк О.О.

Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність посилання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на відсутність прізвища, ім'я та по батькові посадових осіб, що видали виконавчий лист № 218 2016 р. від 29 липня 2017 року по справі № 821/982/16.

Отже, зазначений виконавчий документ належно оформлений та відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, суд вважає безпідставним посилання відповідача - 1 у повідомленні від 27 квітня 2017 року на ст. 369 ЦПК України, оскільки виконавчий документ видано за правилами встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо повернення виконавчого листа Херсонського окружного адміністративного суду № 218, виданого 29.07.2016 р. без прийняття його до виконання.

Відповідно до п. 6 ч. 2 статті 4 Закону України № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Як встановлено судом та значено самим відповідачем заяву ОСОБА_1 про прийняття виконавчого документа до виконання відповідач - 1 отримав 19 квітня 2017 року.

При цьому, повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання прийнято 27 квітня 2017 року, в термін, що перевищує три робочі дні.

Отже, суд не погоджується з посиланням відповідача, що після реєстрації виконавчого документа державному виконавцю його передано лише 25 квітня 2017 року, тому строк його повернення не порушено, оскільки Законом України № 1404-VIII встановлено термін повернення виконавчого документу три робочі дні саме з моменту пред'явлення виконавчого листа.

Зважаючи на вказане, суд робить висновок про порушення відповідачем - 1 строків прийняття рішення про повернення виконавчого документу стягувачу.

Щодо посилання позивача про не направлення належним чином йому повідомлення про повернення виконавчого документу суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

З огляду на матеріали справи та супровідного листа відповідача - 1 від 27.04.2017 р. № 53837225/16 (а.с. 43) судом встановлено, що відповідачем - 1 ОСОБА_1 направлено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 27 квітня 2017 року за адресою: м. Херсон, вул. Петренко, буд. 79, 73025.

При цьому, з огляду на заяву позивача про відкриття виконавчого провадження від 13 квітня 2017 року (а.с. 5) ОСОБА_1 зазначено адресу для листування: 73000, м. Херсон, вул. Рішельєвська, 3.

Отже, відповідачем - 1 направлено ОСОБА_1 повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 27.04.2017 р. не за належною адресою.

Таким чином суд приходить до висновку про бездіяльність відповідача - 1 щодо направлення у встановлені строки на належну адресу позивача оскаржуваного повідомлення від 27.04.2017 р. № 53837225/16 та оригіналу виконавчого листа Херсонського окружного адміністративного суду № 218, виданого 29.07.2016 р.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконним та скасування повідомлення державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ № 53837225/16 від 27.04.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання суд зазначає, що не може бути скасовано повідомлення державного виконавця, оскільки за своєю правовою природою не є рішенням суб'єкта владних повноважень. Отже, позивачем обрано неналежний порядок захисту порушених прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд вважає, що належним шляхом захисту порушених прав позивача є визнання протиправними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо повернення виконавчого листа Херсонського окружного адміністративного суду № 218, виданого 29.07.2016 р. без прийняття його до виконання.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що в даному випадку відповідачем не надано достатньо належних та допустимих доказів правомірності своїх дій.

Проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст.2,8,9,12,17,19,158,159, 160-163,167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо ненаправлення на адресу ОСОБА_1 в триденний термін з моменту отримання заяви про відкриття виконавчого провадження від 13.04.2017 р. повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання від 27.04.2017 р. № 53837225/16 та оригіналу виконавчого листа Херсонського окружного адміністративного суду № 218, виданого 29.07.2016 р.

Визнати протиправними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо повернення виконавчого листа Херсонського окружного адміністративного суду № 218, виданого 29.07.2016 р. без прийняття його до виконання.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України судові витрати зі сплати судового збору у сумі 640 грн., шляхом безспірного списання коштів органами казначейської служби України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 11 серпня 2017 р.

Суддя Василяка Д.К.

Суддя Войтович І.І.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 11.5