Справа № 623/756/17
Суддя: Винниченко П. П.
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/756/17
Номер провадження 2-а/623/76/2017
ПОСТАНОВА

іменем України

14 серпня 2017 року Ізюмський міськрайонний суд Харківській області у складі:

головуючого - судді Винниченка П.П.,

за участю секретаря Ткаченко Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюм Харківської області у залі суду адміністративну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

у с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з уточненим адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо призупинення виплати раніше призначеної пенсії за віком з 21 по 31 грудня 2015 року; з 01 по 31 січня 2016 року; з 01 по 07 лютого 2016 року; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відновити їй нарахування та виплату раніше призначеної пенсії за вислугою років з 01 червня 2015 року на загальних підставах згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області сплачений судовий збір у розмірі 640, 00 грн.

Позивач посилається на те, що вона перебуває на пенсійному обліку в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 05 листопада 2005 року. В теперішній час, з 21 грудня 2015 року по 05 лютого 2016 року вонпа працювала на посаді державного службовця у виконкомі Ізюмської міської ради Харківської області. З 21 по 31 грудня 2015 року; з 01 по 31 січня 2016 року; з 01 по 07 лютого 2016 року відповідач припинив їй виплату пенсії, мотивуючи це ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015. Позивач вважає відмову відповідача щодо поновлення нарахування та виплат йому пенсії неправомірною, такою, що не ґрунтується на законі та порушує його права на пенсійне забезпечення. Крім того просила поновити строк для звернення до суду оскільки вона про порушене право дізналась лише у лютому 2017 року, є внутрішньо переміщеною особою, не має власного житла в місті Ізюмі, має на утриманні дочку інваліда 2 групи, онуку 10 років.

Позивач в судове засідання не з'явився, просив слухати справу за його відсутності, уточнений позов підтримує.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, позовні вимоги не визнав, заперечували проти їх задоволення, надіслав письмові заперечення з проханням відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем пропущений строк звернення до суду. Частиною 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було внесено зміни, якими з 01.04.2015 року. встановлено, що «Тимчасово, у період з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2016 року, у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Крім того, в запереченнях зазначено, що у зв'язку з прийняттям рішення Конституційного суду України від 20.12.2016 року, було зроблено поновлення виплату пенсії.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як, адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з об'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

П.1 ч.2 ст.17 КАС України передбачає, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1- позивач по справі, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, та їй була нарахована та виплачувалася з 05 листопада 2005 року пенсія за вислугою років відповідно доЗакону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 21 по 31 грудня 2015 року; з 01 по 31 січня 2016 року; з 01 по 07 лютого 2016 року позивач працювала на посаді державного службовця Ізюмської міської ради Харківської області, що підтверджується записом у трудовій книжці /л.с. 9/.

З 21 грудня 2015 року відповідач припинив виплату пенсії на підставі ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно Законами України.

З 01.04.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII.

До абзацу другого частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було внесено зміни, якими з 01.04.2015 року. встановлено, що «Тимчасово, у період з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2016 року, у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», «Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цьогоЗакону, не виплачуються.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2016 року № 213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, тому з 01.06.2015 року відпали підстави для припинення виплат пенсії за вислугою років.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» принципами загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, поряд з іншими, є рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат: державна гарантія реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом, відповідальність суб'єктів системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування за порушення нори цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року визнано такими, що не відповідають Конституції України )є неконституційними) положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зі змінами, а саме: перше речення частини першої статті 54, відповідно до якого тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

У зв'язку з прийняттям рішення Конституційного суду України від 20.12.2016 року, ОСОБА_1 було зроблено поновлення виплату пенсії. Відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Тому, враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме в частині зобов'язання відновити позивачу нарахування та виплачувати пенсію за вислугою років з 21 по 31 грудня 2015 року; з 01 по 31 січня 2016 року; з 01 по 07 лютого 2016 року.

Що стосується посилання відповідача на пропущення строків подачі позову до суду, то суд не бере його до уваги та виходить з наступного.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачу пенсія була вже нарахована та виплачувалася.

Нарахована сума пенсія, на виплату якої пенсіонер мав право, але не отримав з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком, що відповідає положенням ч.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із ч.1 та ч.4 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 17, 18 71, 99, 104-107, 161-163 КАС України, ст.ст. 19, 22 Конституції України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд -

п о с т а н о в и в:

Уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо призупинення виплати раніше призначеної пенсії за вислугу років з 21 по 31 грудня 2015 року; з 01 по 31 січня 2016 року; з 01 по 07 лютого 2016 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відновити ОСОБА_1 нарахування та виплачувати раніше призначену пенсію з 21 по 31 грудня 2015 року; з 01 по 31 січня 2016 року; з 01 по 07 лютого 2016 року за вислугу років на загальних підставах згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 640 гривень сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Постанова може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови. Уразі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П.П. Винниченко