Справа № 812/1037/17
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 серпня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1037/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Свергун І.О.,

за участі секретаря судового засідання - Карча В.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості в сумі 1047185,57 грн,

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2017 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області (далі - позивач, ГУ ДФС у Луганській області)до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_1.) про стягнення податкової заборгованості в сумі 1047185,57 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в зв'язку з несплатою податкових зобов'язань з податку на додану вартість та з податку на доходи фізичних осіб за відповідачем утворився податковий борг у загальній сумі 1047185,57 грн, у т.ч. ПДВ - 1046675,57 грн, податок на доходи фізичних осіб - 510,00 грн.

Сума податкового боргу виникла на підставі самостійно визначених відповідачем сум у податкових деклараціях з ПДВ за листопад 2016 року - січень 2017 року та винесених контролюючим органом податкових повідомлень-рішень від 04.11.2016 № , № .

Контролюючим органом на адресу відповідача було направлено вимогу форми «Ф» від 21.12.2016 № 2258-17. ФОП ОСОБА_1 добровільно борг не сплатив, а здійснені контролюючим органом заходи з погашення податкового боргу результатів не дали, в зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача кошти на загальну суму 1047185,57 грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надав суду клопотання, в якому позовні вимог підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не прибув, відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважається повідомленим належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, про причини неприбуття не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72, КАС України, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що відповідач - ОСОБА_1, зареєстрований як фізична особа-підприємець (РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання: АДРЕСА_1, Луганська область, 93106), перебуває на обліку в ДПІ у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області та є платником податку на додану вартість (арк. спр. 19-20, 37-39, 42).

Відповідач подав до ДПІ у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області декларації з податку на додану вартість, а саме: за листопад 2016 року від 19.12.2016 № (звітна); за грудень 2016 року від 19.01.2017 № (звітна); за січень 2017 року від 20.02.2017 № (звітна) (арк. спр. 16-18).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України, який набрав чинності з 01 січня 2011 року.

Суд вказує, що відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України є обов'язком платника податку подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням податків і зборів. Та відповідно п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Розділом V ПК України врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

У відповідності із пунктом 202.1 статті 202 ПК України звітним (податковим) періодом по податку на додану вартість є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал, з урахуванням таких особливостей:

а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця;

б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

Податкова декларація з податку на додану вартість згідно з пунктом 203.1 статті 203 ПК України подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Платник податку у відповідності із пунктом 203.2 статті 203 ПК України зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Розділом IV ПК України врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та сплатою податку на доходи фізичних осіб.

Пунктом 11 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

ДПІ у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області проведено перевірку ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено акт від 24.10.2016 № 24/12-09-13-04/НОМЕР_3. На підставі акта перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 04.11.2016 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 822962,50 грн, у т.ч.: збільшення податкового зобов'язання - 658370,00 грн, штрафні санкції - 164592,50 грн (арк. спр. 12-13).

Також на підставі акта перевірки від 24.10.2016 № 24/12-09-13-04/НОМЕР_3 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 04.11.2016 № про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій в сумі 510,00 грн за платежем податок на доходи фізичних осіб (арк. спр. 14-15).

Визначені у податкових повідомленнях-рішеннях від 04.11.2016 № та № суми грошового зобов'язання відповідачем не сплачені, а самі рішення не оскаржувались ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Платник податків відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пункту 58.1. статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

В порушення вимог пунктів 57.1, 57.3, статті 57, пункту 203.2 статті 203 ПК України ФОП ОСОБА_1 не сплатив у встановлені строки податкове зобов'язання з податку на додану вартість.

Відповідно до пункту 129.1 статті 129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

Згідно пунктом 129.4 статті 129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

У зв'язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість, відповідачу була нарахована пеня у загальному розмірі 226412,57 грн, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по ПДВ та витягом з інтегрованих карток платника податків (арк. спр. 8, 21-23).

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами, визначеними п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п.п. 20.1.34. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Законом України від 21.12.2016 № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» доповнено ПК України статтею 19-3 та викладено в новій редакції п.п.19.1.1 п.19.1 ст.19, якими визначено перелік функцій державний податкових інспекцій, а функції контрольно-перевірочної роботи закріплено виключно за контролюючими органами обласного та центрального рівнів.

З метою погашення податкового боргу ДПІ у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області направлено відповідачу податкову вимогу форми «Ф» від 21.12.2016 № 2258-17 (арк. справи 6-7). Однак, вжиті заходи не призвели до погашення податкового боргу.

Податковий борг у добровільному порядку не було сплачено, що підтверджується витягами з інтегрованих карток платника податків (арк. спр. 21-25).

Таким чином, суд вважає встановленим, що за відповідачем дійсно існує податковий борг у зазначеній сумі, про яку він повідомлений, яка ним не оспорена, до теперішнього часу не сплачена.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що необхідно задовольнити.

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості в сумі 1047185,57 грн задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання: АДРЕСА_1, Луганська область, 93106) кошти за податковим боргом на загальну суму 1047185,57 грн (один мільйон сорок сім тисяч сто вісімдесят п'ять гривень 57 коп.), з яких: з податку на додану вартість в сумі 1046675,57 грн, у т.ч. 240,00 грн - основного платежу, 820023,00 грн - штрафні санкції, пеня - 226412,57 грн; з податку на доходи фізичних осіб у сумі 510 грн (штрафні санкції) за рахунок коштів платника з рахунків у банках, що його обслуговують.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 16 серпня 2017 року.

Суддя І.О. Свергун