Справа № 805/1779/15-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабаш Г.П.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року справа №805/1779/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року за заявою про відстрочення виконання постанови суду у справі № 805/1779/15-а за позовом Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТЕК» про стягнення коштів з рахунків платника податків у розмірі податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 12363754,56 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

15.06.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСТЕК» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із заявою про відстрочення виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 21.05.2015 року, відповідно до якої з відповідача було стягнуто борг з податку на додану вартість у сумі 12363754,56 грн.

В обґрунтування своєї заяви ТОВ «ІСТЕК» зазначило, що фактичне місце розташування підприємства в зоні проведення АТО, ускладнює господарську діяльність та розрахунки з контрагентами, а дефіцит коштів на поточну діяльності, значне зниження матеріальних витрат на забезпечення виробничого циклу, зростання цін на товари, роботи, послуги, споживані в процесі виробництва, спричинили виникнення дебіторської та кредиторської заборгованостей.

Також, відповідачем була подана заява про заміну позивача на належного - Запорізьке управління Офісу великих платників податків ДФС.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року, суд першої інстанції задовольнив заяви відповідача.

Здійснив заміну первинного позивача - Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Мінодоходів у Донецькій області у справі №805/1779/15-а за позовом Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Мінодоходів у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТЕК» про стягнення коштів з рахунків платника податків у розмірі податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 12363754,56 грн., належним позивачем - Офісом великих платників податків ДФС в особі Запорізького управління офісу великих платників податків ДФС.

Відстрочив виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 21.05.2015 року по справі № 805/1779/15-а за позовом Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Мінодоходів у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТЕК» про стягнення коштів з рахунків платника податків у розмірі податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 12133754,62 грн. строком на 24 місяці.

Не погодившись з вказаним рішенням в частині задоволення заяви ТОВ «ІСТЕК» про відстрочення виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 21.05.2015 року, Офіс великих платників податків ДФС в особі Запорізького управління офісу великих платників податків ДФС подав апеляційну скаргу в якій посилається на неповне з'ясування судом всіх обставин справи, що призвело до неправомірного задоволення заяви відповідача. В обґрунтування скарги зазначив, що відповідачу вже надавалася розстрочка на виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 21.05.2015 року протягом 24 місяців, починаючи з 03 червня 2015 року, проте, відповідач несумлінно виконував умови розстрочення податкового боргу, сплачуючи визначені платежі несвоєчасно та не щомісячно, а у червні 2017 року, коли він повинен був остаточно погасити заборгованість за постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21.05.2015 року, він знов подав до суду заяву про відстрочення виконання вказаного рішення ще на 24 місяці. Зазначає, що ТОВ «ІСТЕК» продовжує свою виробничу діяльність, у нього є грошові кошти на закупівлю сировини, енергоносіїв та послуг, необхідних для виробництва продукції, тощо, що в свою чергу свідчить про не такий вже й критичний фінансовий стан. Посилається на те, що відповідно до п.100.7 ст.100 Податкового кодексу України, відстрочені суми грошових зобов'язань або податкового боргу погашаються рівними частками починаючи з будь - якого місяця визначеного відповідним контролюючим органом чи відповідним органом місцевого самоврядування, який згідно із пунктом 100.8 цієї статті затверджує рішення про розстрочення або відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, але не пізніше закінчення 12 календарних місяців з дня виникнення такого грошового зобов'язання або податкового боргу, або одноразово у повному обсязі. Разом з тим, відповідно до абзацу третього пп.100.12.2 п.100.12 ст.100 ПК України, договори про розстрочення (відстрочення) можуть бути достроково розірвані, якщо платник податків порушує умови погашення розстроченого грошового зобов'язання чи податкового боргу або відстроченого грошового зобов'язання чи податкового боргу. Просив скасувати ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року в частині задоволення заяви ТОВ «ІСТЕК» про відстрочення виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 21.05.2015 року, в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, боржником надано клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника.

За нормами статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду залишити без змін з наступних підстав.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2015 року позовні вимоги позивача - задоволено, стягнуто з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТЕК» () відкритих у банківських установах, обслуговуючих такого платника податків заборгованість з податку на додану вартість у сумі 12 363 754,56 грн.(дванадцять мільйонів триста шістдесят три тисячі сімсот п'ятдесят чотири гривні п'ятдесят шість копійок) на користь державного бюджету.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2015 року набрала законної сили 03 червня 2015 року.

З матеріалів, доданих ТОВ «ІСТЕК» до суду в обґрунтування заяви про відстрочення виконання судового рішення, вбачається, що фактичне місце розташування підприємства в зоні проведення АТО ускладнює господарську діяльність підприємства та розрахунки з контрагентами, що спричиняє затримку із отриманням прибутку та сплати податків.

Причинами нестабільного фінансового становища підприємства за 2014-2016 роки є дефіцит коштів на поточну діяльність, значний зріст матеріальних витрат на забезпечення виробничого циклу; зріст цін на товари, роботи, послуги, споживані в процесі виробництва, внаслідок чого на підприємстві утворилася дебіторська та кредиторська заборгованість.

Зокрема, по заробітній платі перед працівниками підприємства заборгованість складає 5074,4 тис. грн., а на рахунках підприємства відсутні кошти для сплати даної суми, що підтверджується відповідними банківськими довідками.

За даними бухгалтерської звітності ТОВ «ІСТЕК» у червні 2017 року має сплатити 28062,4 тис. грн. обов'язкових платежів до державного бюджету.

Критичне фінансове становище підприємства підтверджується також наявними в матеріалах справи сертифікатом № 2851/05-4 від 04.09.2014 року про настання обставин непереборної сили, балансовим звітом підприємства станом на 31.12.2016 року та на 31.03.2017 року, звітом про фінансові результати за 2016 рік та 1 квартал 2017 року, довідкою № 01-265 від 14.06.2017 року про заборгованість із заробітної плати, довідкою № 01-266 від 14.06.2017 року про заборгованість по податках і зборах, довідкою № 01-267 від 14.06.2017 року про дебіторську та кредиторську заборгованість, довідками з банківських установ, бізнес-планом діяльності ТОВ «ІСТЕК» на 2017-2019 роки.

Відповідно до частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 2 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право суду у виняткових випадках відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Отже, колегія суддів зазначає, що для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

Колегія суддів не приймає доводи апелянта, щодо фінансового стану заявника, оскільки вони спростовуються приведенням вище, доказами. Щодо застосування норм Податкового кодексу України, то вони в даному випадку не застосовуються, оскільки підприємство звернулося із заявою в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналізуючи викладене колегія суддів вважає, що підприємство станом на час звернення до суду із заявою про відстрочення виконання судового рішення, перебувало у складному фінансовому становищі та немало достатніх коштів для своєчасного погашення заборгованості за податковими зобов'язаннями перед бюджетом, що в свою чергу, дало суду першої інстанції достатні правові підстави для задоволення вказаної заяви, відповідно до приписів ст. 263 КАС України.

Також апеляційний суд звертає увагу позивача на те, що стягнута з відповідача сума заборгованості у розмірі 12133754,62 грн., без ненадання відстрочки по сплаті вказаної суми, призведе до вкрай негативних наслідків для підприємства, оскільки дана сума для відповідача є суттєвою, її стягнення без відстрочки може істотно погіршити господарську діяльність товариства. Проте податковий орган, не обмежений у праві в подальшому звернутися до суду із заявою щодо виконання судового рішення у разі зміни умов та обставин, якими обґрунтовувалась заява про відстрочення виконання судового рішення. Зокрема, у разі поліпшення фінансового стану позивача та умов господарювання термін відстрочення виконання судового рішення може бути скорочений судом.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана ухвала прийнята відповідно до норм діючого законодавства, враховано всі обставини справи, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями: 9, 11, 160, 167, 184, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року за заявою про відстрочення виконання постанови суду у справі № 805/1779/15-а - залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя І.В. Геращенко

Судді Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова