Справа № 735/372/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 735/372/17 Головуючий у 1-й інстанції: Балаба О.А. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А
08 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Безименної Н.В.
суддів Кучми А.Ю. та Троян Н.В.
за участю секретаря Цюпка Б.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А:
У березні 2017 року позивач звернувся в Коропський районний суд Чернігівської області з позовом до Міністерства оборони України, третя особа - Чернігівський обласний військовий комісаріат, в якому просив:
визнати неправомірним та скасувати рішення Міністерства оборони України від 24 лютого 2017 року № 19 виражене у формі Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині відмови у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням Ш групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії;
зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням III групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності (ч. 1 п. 6 Порядку затвердженого постановою КМ України від 25 грудня 2013 року № 975);
встановити судовий контроль за виконанням МО України рішення суду та зобов`язати МО України протягом місяця, з дня набрання рішенням суду законної сили, подати звіт про виконання рішення суду.
Постановою Коропського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2017 року позов задоволено частково:
визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала внаслідок поранення отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби;
зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі, встановленому Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 на день встановлення інвалідності. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною постановою відповідач - Міністерство оборони України подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. На думку Міністерства оборони України, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що позивач у період з 10 травня 1991 року по 03 травня 1993 року проходив військову службу, а з 31 січня 1993 року по 17 квітня 1993 року приймав участь у миротворчій місії у складі військ ООН на території Югославії, що підтверджується копію військового квитка (а.с. 8-10).
Згідно посвідчень серії НОМЕР_1 від 25 вересня 1996 року та серії НОМЕР_2 від 23.03.2016 ОСОБА_1 є учасником бойових дій та інвалідом війни (а.с. 11-12).
Згідно висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 24.02.2015 № 305/Ж при огляді ОСОБА_1 виявлено в лобноскроневій ділянці справа м`який, білесуватий, звивистої форми, западаючий по відношенню до оточуючої шкіри рубець. Описаний рубець є наслідком загоєння рани, що могла утворитися внаслідок осколочного поранення, яке виникло внаслідок розривної дії снаряду, могло бути спричинене в період проходження служби під час виконання бойових дій в 1993 році (а.с. 13).
Згідно витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 24 лютого 2015 року № 613 поранення позивача пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчих сил ООН (а.с. 14).
Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВА № 011129 від 19 березня 2015 року позивачу вперше встановлено ІІІ групу інвалідності, поранення пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчих сил ООН (а.с. 15)
12 лютого 2016 року позивач звернувся до військового комісару з заявою в якій просив виплатити йому одноразову грошову допомогу, у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності до якої додав пакет документів (а.с. 16).
Листом від 15 лютого 2016 року № 5/615с Чернігівський обласний військовий комісаріат направив подані позивачем документи на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України, зазначивши при цьому, що ОСОБА_1 має право на отримання вказаної грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності (а.с. 17).
Департамент фінансів Міністерства оборони України направив на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 лист від 15 березня 2016 року № 28/3/6/1362 в якому зазначив, що позивачем не надано документ, що свідчить про причини та обставини травми та вказав про необхідність надання зазначеного документу до Департаменту (а.с. 18).
На виконання вимог зазначеного листа, 31 березня 2016 року Чернігівським обласним військовим комісаріатом на адресу Департаменту було направлено лист № 5/1308, до якого додано додатки на 23 арк. (а.с. 19).
Згідно витягу з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 20 травня 2016 року № 36, комісія дійшла висновку про необхідність повернення поданих позивачем документів на доопрацювання (а.с. 20).
Листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30 травня 2016 року № 5/2272 с зазначену відповідь доведено до відому позивача (а.с. 21).
Даючи правову оцінку викладеним обставинам, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ст. 1 цього Закону соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до ч. 3 зазначеної статті військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Згідно з п.п. б п. 1 статті 16-2 вказаного одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Згідно з п. 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).
Пунктом 3 зазначеного Порядку встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Таким чином, оскільки право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності, а днем виникнення у позивача права на отримання спірної допомоги є день встановлення йому третьої групи інвалідності, тобто 19 березня 2015 року, тому він має право на її призначення та виплату відповідно до Порядку № 975.
Згідно з п.п. 1 п. 6 вказаного Порядку одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Згідно з п. 11 Порядку військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додається, зокрема, копія документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Разом з тим, Порядок не визначає який саме документ підтверджує зазначені обставини.
Відповідачем не заперечувалося, що до заяви про виплату одноразової допомоги позивачем було додано всі необхідні документи, окрім документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, що саме й стало підставою для повернення документів на доопрацювання відповідачем.
Таке твердження відповідача колегія суддів вважає помилковим у зв`язку з тим, що в даному випадку на підтвердження обставин поранення позивачем подано висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 24.02.2015 року №305/Ж.
Крім того, у висновку МСЕК не встановлено, що поранення пов`язане із вчиненням правопорушення чи є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Висновок щодо даного питання також був викладений в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22.01.2015 року по справі 2-а-1626/12/1370, де зазначено, що документом, який свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження, можуть бути будь-які відомості, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва). Відсутність висновків службового розслідування та акту розслідування не може бути підставою для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, за умови, якщо причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) підтверджені іншими документами.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає протиправними посилання відповідача на те, що позивачем не було подано документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Таким чином, позивачем при зверненні до відповідача із заявою про отримання одноразової грошової допомоги подано всі необхідні документи, передбачені п. 11 Порядку № 975.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач, як військовослужбовець, який отримав поранення пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчих сил ООН, має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно з ст.. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року.
Крім того, пунктом 13 Порядку встановлено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
З аналізу вищевикладеного вбачається, що в 15-денний строк з дня реєстрації документів керівник військкомату (уповноваженого органу) подає головному розпорядникові бюджетних коштів (Департаменту фінансів Міністерства оборони України) висновок щодо можливості виплати військовослужбовцю одноразової грошової допомоги, до якого додаються зазначені, подані ним документи й після отримання зазначених документів головний розпорядник коштів приймає на їх підставі у місячний строк відповідне рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги).
Отже, чинним законодавством встановлено вичерпний перелік рішень, що приймаються за наслідками розгляду поданих документів, а саме рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.
Повернення ж документів на доопрацювання за наслідками розгляду висновку керівника уповноваженого органу даним Порядком не передбачено, а тому повернення Міністерством оборони України документів позивача на доопрацювання суперечить зазначеним вище вимогам закону.
Відповідно до с. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Колегія суддів приймає до уваги, що чинним законодавством встановлено певну процедуру при вирішенні питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, разом з цим зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення,
Так, прийняттю рішення про призначення та виплату відповідної допомоги передує перевірка поданих документів на їх відповідність вимогам законодавства.
Згідно витягу з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 36 від 20.05.2016, проаналізувавши подані позивачем документи, комісія дійшла висновку про їх невідповідність вимогам закону виключно з підстави відсутності документу, що свідчить про причину та обставини поранення.
Колегія суддів звертає увагу на те, що судом вище було надано правову оцінку зазначеному висновку відповідача та вказано про його протиправність.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що уповноваженим органом було надано правову оцінку поданих позивачем документів, а жодних інших обставин, що могли бути підставою для відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, під час їх опрацювання комісією не встановлено, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність судового захисту порушених прав позивача та наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2017 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 09 серпня 2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді А.Ю Кучма

Н.М. Троян

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Троян Н.М.