Справа № 754/7093/17
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/7093/17 Головуючий у 1-й інстанції: Панченко О.М.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н.П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 15 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив: визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови здійснити перерахунок призначеної пенсії державного службовця з урахуванням сум матеріальної допомоги для оздоровлення, грошової допомоги при виході на пенсію, компенсації за невикористану відпустку, індексації доходу, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві включити до розрахунку пенсії складові заробітної плати, а саме: суму матеріальної допомоги для оздоровлення, грошової допомоги при виході на пенсію, компенсації за невикористану відпустку, індексації доходу, згідно довідки №212/17-927-193 від 30.03.2017 року виданої Міністерством закордонних справ України з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця у розмірі 80 відсотків відповідно до Закону України «Про державну службу» та постанови КМУ від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» в редакції від 28.08.2009 року починаючи з 11.04.2017 року.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 15 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з червня 2010 року Управлінням Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва було призначено пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 80 відсотків заробітної плати.

11.04.2017 року позивач звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням «інших виплат», в тому числі сум матеріальної допомоги для оздоровлення, грошової допомоги при виході на пенсію, компенсації за невикористану відпустку, індексації доходу, згідно довідки №212/17-927-193 від 30.03.2017 року виданої Міністерством закордонних справ України з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Листом від 10 травня 2017 року № 3800/13 пенсійний орган повідомив ОСОБА_2, що підстав для проведення перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у редакції від 10.12.2015 року №889-VІІ не має.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку пенсії, законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось, а тому підстав для задоволення позовних вимог не має.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закон України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Таким чином, призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно положень ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

З наведених положень вбачається, що матеріальна допомога, індексація заробітної плати та компенсація за невикористану відпустку входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Разом з тим, стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 06 листопада 2013 року, від 03 червня 2014 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14).

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції, аналізуючи положення статті 37 Закону України «Про державну службу», статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», дійшла висновку, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення, індексація, компенсація за невикористану відпустку включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи відповідача щодо застосування до даних правовідносин Закону України «Про державну службу» у редакції, яка діє з 01.05.2016 року, оскільки спір, що виник між сторонами, стосується питання включення до розрахунку пенсії позивачу всіх видів заробітної плати, які останній отримував перед виходом на пенсію та які відповідач безпідставно не включив до такого розрахунку під час обчислення розміру пенсії.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що дії відповідача стосовно відмови позивачу провести перерахунок призначеної пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку та індексацію доходів є протиправними, а тому постанова суду першої інстанції частині зобов'язання відповідача включити до розрахунку пенсії позивачу вищезазначені складові заробітної плати є законною.

Що стосується позовних вимог позивача про включення та врахування під час розрахунку розміру пенсії суми вихідної допомоги, у зв'язку з виходом на пенсію в розмірі 10 посадових окладів, то колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню.

Стаття 33 Закону України «Про державну службу» ( в редакції на час звільнення позивача та виходу на пенсію) визначає, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Стаття 37 Закону передбачає порядок, підстави та вік державного службовця для виходу на пенсію.

Крім того, частиною 13 статті 37 цього Закону визначено, що державним службовцям у разі виходу на пенсію за наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Довідка №212/17-927-193 видана Міністерством закордонних справ України позивачу 30.03.2017 року. До складу складових зарплати позивачу , зокрема до інших виплат, внесено суму 24 820 грн - грошова допомога при виході на пенсію за віком.

Проте, зазначена сума не може бути включена до складових заробітної плати з якої обчислюється пенсія.

Як визначено ст. 37 Закону, зазначена сума виплачується у разі виходу на пенсію за умови наявності певного стажу.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1170 від 22.12.2010 року «Про затвердження переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на одноразову допомогу працівникам, які виходять на пенсію згідно із законодавством, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не нараховується.

Таким чином, одноразова грошова допомога при виході на пенсію в розмірі 10 посадових окладів не може бути включена до розрахунку при обчисленні пенсії позивача, оскільки страхові внески з одноразової грошової допомоги в розмірі 10 посадових окладів, яка була виплачена ОСОБА_2 у зв'язку з виходом на пенсію не стягувалися, а тому доводи апеляційної скарги позивача в цій частині є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування постанови Деснянського районного суду м. Києва від 15 червня 2017 року, ухвалення по справі нової постанови про часткове задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправними дій Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови здійснити перерахунок призначеної пенсії державного службовця з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку, індексації доходу, з яких сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннята та зобов'язання включити до розрахунку пенсії ОСОБА_2 складові заробітної плати, а саме: сум матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку, індексації доходу, згідно довідки №212/17-927-193 від 30.03.2017 року виданої Міністерством закордонних справ України.

У задоволенні позовних вимог про включення до складової заробітної плати грошової допомоги при виході на пенсію за віком відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до невірного по суті вирішення справи, а тому постанова Деснянського районного суду м. Києва від 15 червня 2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає (ч. 10 ст. 183-2 КАС України).

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 15 червня 2017 року скасувати та ухвалити у справі нову постанову наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови здійснити перерахунок призначеної пенсії державного службовця з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку, індексації доходу, з яких сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату призначеної пенсії, як державному службовцю, відповідно до довідки №212/17-927-193 від 30.03.2017 року виданої Міністерством закордонних справ України про складові заробітної плати в розмірі 80 % сум заробітної плати, з урахуванням при розрахунку розміру пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку, індексації доходу, з яких нараховувалися та сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне (пенсійне) страхування, починаючи з 11 квітня 2017 року з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.