Справа № 348/1408/17
Суддя: Грещук Р.П.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1408/17

10 серпня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді- Грещука Р.П.,

секретаря - Дмитрук С.І.,

з участю представника позивача- Капака В.М.,

представника відповідача - Жукової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та зобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та зобов'язання вчинити певні дії.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 її вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві.

Просить суд визнати незаконною відмову Надвірнянського ОУПФ України Івано-Франківської області у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2 з включенням до сум заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної та компенсації за невикористану відпустку.

Зобов'язати Надвірнянське ОУПФ України Івано-Франківської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 01.12.2016 року відповідно до ст.37 З-ну України «Про державну службу» у розмірі 70 % заробітної плати, з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації та компенсації за невикористану відпустку, що зазначені у довідці про заробітну плату, від 15.05.2017 року № 214, видану Управлінням фінансів Надвірнянської РДА з урахуванням виплачених сум, виплатити недоотримані нею суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку.

Представник відповідача позов не визнала, вважає, що вимоги позивача є безпідставні та підлягають залишенню без задоволення, а також подала заперечення на позов в якому зазначає, що ст. 35 Закону передбачено, що державним службовцям надається щорічна відпустка з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Ст. 1 З-ну України «Про оплату праці» визначає заробітну плату як винагороду, обчислену, як правило у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Ст. 2 цього Закону, яка визначає структуру заробітної плати, не містить вказівки на те, що матеріальна допомога входить до структури заробітної плати і у зазначеній нормі закону відсутнє таке поняття як матеріальна допомога.

Отже, матеріальні виплати, зазначені в цій нормі і матеріальна допомога це не ідентичні поняття, а тому законних підстав для віднесення матеріальної допомоги до складу (структури) заробітної плати державного службовця немає.

Таким чином, на думку представника відповідача, матеріальна допомога (на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, компенсація заробітної плати тощо) носить разовий характер та не є складовою частиною заробітної плати у розумінні ч. 2 ст. 33 З-ну України « Про державну службу», а сам факт утримання із сум допомоги збору на обов'язкове державне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Крім того, у зв'язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 р. № 622 «Про деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», Постанова КМУ від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення розмірів заробітку для обчислення пенсії» втратила чинність.

Просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, взявши до уваги письмове заперечення відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст.18 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Ст.46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У відповідності до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Ч. 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього кодексу, а суд згідно ст.86 КАС УКраїни, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Ч.2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст.162 КАС України http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1609/ed_2017_01_05/pravo1/T052747.html?pravo=1 - 1609у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оскільки відповідач по справі в силу норм ст.3 КАС України є суб'єктом владних повноважень, то застосуванню при розв'язанні спору підлягають норми ч.2 ст.71 КАС України, де зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак, є підставою для задоволення адміністративного позову.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 з 01.11.2009 року перебуває на обліку в УПФ України в Надвірнянському районі(тепер Надвірнянське оУПФ Івано-Франківської області) та отримує пенсію пенсію по втраті годувальника згідно ст.37 З-ну України «Про державну слцжбу» з розрахунку 70% суми заробітної плати померлого годувальника - ОСОБА_3

Однак, як вбачається з пояснень представника позивача та письмових матеріалів справи, при обчисленні пенсії по втраті годувальника відповідачем не враховано до заробітної плати померлого годувальника ОСОБА_3 сум матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації та компенсації за невикористану відпустку, які були йому нараховані за період роботи у Фінансовому управлінні Надвірнянської РДА з травня 2008 року по квітень 2010 рік.

У зв'язку з наведеним, позивач 25.05.2017 року звернулася до Надвірнянського ОУПФ в Івано-Франківській області із заявою про проведення перерахунку пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації та компенсації за невикористану відпустку. При цьому, нею було додано довідку про заробітну плату від 15.05.2017 року № 214, видану Управлінням фінансів Надвірнянської районної державної адміністрації із включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації та компенсації за невикористану відпустку ОСОБА_3

Доведено також, що 31.05.2017 року Надвірнянським ОУПФ України Івано-Франківської області позивачу було надіслано лист за №223/А-15, в якому зазначено про неможливість здійснення даного перерахунку пенсії.

Разом з тим, в процесі розгляду справи суд встановив наступне:

Відповідно до ст.6 З-ну України «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

За зазначеним З-ном України «Про пенсійне забезпечення» призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Базовим Законом, який визначає основні засади пенсійного забезпечення непрацездатних громадян України, є Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788- Xll від 05.11.1991 р., ст. 66 якого встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку(виплат,доходу).

Відповідно із ст. 2 З-ну України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» №400/97 об'єктом оподаткування є для платників збору, визначеного пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, - фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці».

Статтею 37 З-ну України «Про державну службу» № 3723-Xll від 16.12.1993р. визначено, що пенсія державним службовцям призначається від сум їх заробітної плати, на які нараховується страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 11 «Порядку та умови визначення заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2013 р. № 426, передбачено, що у всіх випадках заробітна плата для обчислення пенсії державного службовця враховується в межах установленої законом на день призначення (перерахунку) пенсії максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Ст. 33 З-ну України «Про державну службу» № 3723- Xll від 16.12.1993 року передбачено, що державним службовцям крім заробітної плати, яка складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг , надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, може надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, а статтею 35 цього Закону передбачено, що державним службовцям одночасно з наданням щорічної відпустки виплачується матеріальна допомога на оздоровлення. Таким чином, Закон України «Про державну службу» передбачає, що до заробітку (доходу) державного службовця, крім заробітної плати в розумінні статті 33 Закону України «Про державну службу», входять матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань та оздоровлення на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування згідно із статтею 2 Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 400/97 від 26.06.1997 р.

Відповідно із пунктом 2.3.3 пункту 2.3 «Інструкції зі статистики заробітної плати», затвердженої Наказом Державного комітету статистики України №5 від 13.01.2004 р. та зареєстрованої Міністерством юстиції України 27.01.2004 р.№114/8713, передбачено, що до складу інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників ( на оздоровлення, у зв'язку з екологічними станом ).

У відповідності зі статтями 33 і 35 З-ну України «Про державну службу» №3723-Xll від 16.12.1993 р. позивачу ОСОБА_2, як і іншим працівникам держаним службовцям, систематично надавалась матеріальна допомога на соціально-побутові потреби і матеріальна допомога на оздоровлення.

Як передбачено ч. 6 ст. 95 КЗпП заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно ст. 33 З-ну України «Про оплату праці» у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Індексація заробітної плати здійснюється на підставі З-ну України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. Відповідно до ст. ст. 1, 2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Таким чином, враховуючи вищезазначене суд вважає, що суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за № 114/8713.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва» визнано такими, що втратили чинність п.п. 1, 1.2 постанови правління Пенсійного фонду України від 30.10.2008 року № 19-11 «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.12.2008 року за № 1161/15852», форму довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до З-ну України «Про державну службу». При цьому, постановою затверджено нову форму довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до З-ну України «Про державну службу», в якій передбачена графа як «інші виплати», до якої включається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення, грошові винагороди, індексація, компенсація за невикористану відпустку та інші надбавки, на які нараховані були сплачено страхові внески.

Відповідно до ст. 2 З-ну України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. До складу заробітної плати відносяться також інші виплати. При цьому слід враховувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Вищенаведені нормативні акти засвідчують, що основним критерієм при визначенні видів оплати праці, які включаються до заробітку для обчислення пенсії є нарахування на такі виплати страхового збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення, премії до державних, професійних свят, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористані відпустки, грошові винагороди та індексація входять до системи оплати праці державного службовця, з них відповідно до Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» справлялися страхові внески ( збори) до соціальних фондів, що діяли на день одержання зазначених видів заробітку, і які згідно статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» повинні бути включені до заробітку для обчислення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в листі ВССУ від 07.05.2013 року №708/0/4-13 та в постановах Верховного Суду України від 14.05.2013 року в справі № 21-125а13 від 28.05.2013р. у справі №21-97а13.

Відповідно до ч. 1ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої ст.237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Беручи до уваги наведене, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі, прийшов до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_2 до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії в повному обсязі.

На підставі ст.ст.18, 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 163,167,186,254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 - задоволити.

Визнати неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_2 перерахунку пенсії з включенням до сум заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку.

Зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 01.12.2016 року, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 70% заробітної плати, з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації та компенсації за невикористану відпустку, що зазначені у довідці про заробітну плату від 15.05.2017 року №24, яка видана Управлінням фінансів Надвірнянської районної державної адміністрації з урахуванням виплачених сум, а також виплатити їй недоотримані суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому, згідно проведеного перерахунку.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст.186 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст постанови виготовлено 14.08.2017 року