Справа № 757/22267/17-а
Суддя: Москаленко К. О.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Москаленко К.О.,

при секретарі Березовській М.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м.Києві, Міністерства внутрішніх справ України -про визнання протиправної відмови та зобов'язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу,-

В С Т А Н О В И В:

19.04.2017 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просить: визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції у м.Києві, Міністерства внутрішніх справ України у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції»; зобов'язати Головне управління Національної поліції у м.Києві, Міністерства внутрішніх справ України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності, а саме 10.05.2016.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на наступні обставини. Позивач з 01.09.1994 по 06.11.2015 перебував на службі в органах внутрішніх справ України. 07.11.2015 позивач прийнятий на службу до Національної поліції України, а 31.01.2016 звільнений зі служби Національної поліції України у зв'язку з захворюванням, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. На підставі довідки до акту огляду від 16.05.2016 серії АВ №0427902 медико-соціальною експертною комісією позивачу встановлена друга група інвалідності. Причиною інвалідності є захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності від 16.05.2016 серії АГ №0002484 ступінь втрати професійної працездатності позивача складає 65%. 24.02.2017 позивач відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» звернувся до Головного управління Національної поліції у м.Києві із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги внаслідок установлення другої групи інвалідності через захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Головне управління Національної поліції у м.Києві своїм листом від 23.03.2017 відмовило позивачу у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги в зв'язку з установленням другої групи інвалідності через захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Вважає відмову Головного управління Національної поліції у м.Києві у призначенні позивачу вказаної одноразової грошової допомоги протиправною та такою, що порушує його права, передбачене чинним законодавством.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на викладені в позові обставини та доводи, просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача Головного управління Національної поліції у м.Києві заперечив проти задоволення позову, посилаючись на викладене в письмових запереченнях, просив відмовити у задоволенні позову. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначив, що відповідно до нового Закону України «Про Національну поліцію», починаючи з 07.11.2015 відсутня така категорія осіб, як працівники органів внутрішніх справ (міліції). Таким чином, враховуючи, що позивач проходив службу в Головному управлінні Національної поліції у м.Києві у період з 07.11.2015 по 31.01.2016 та мав статус поліцейського, вважав відсутніми підстави для застосування вимог Порядку виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі(смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850. Вказаний порядок може бути застосовано лише до осіб, які були звільнені з органів внутрішніх справ, включно по 06.11.2015.

У судовому засіданні представник відповідача Міністерства внутрішніх справ України також заперечив проти задоволення позову, посилаючись на викладене в письмових запереченнях, просив відмовити у задоволенні позову. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначив, що відповідно до вимог чинного законодавства до компетенції Міністерства внутрішніх справ України не входить призначення та виплата одноразової грошової допомоги, а тому відсутні підстави для задоволення вимог до Міністерства внутрішніх справ України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, дослідивши письмові докази в матеріалах справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01.09.1994 по 06.11.2015 перебував на службі в органах внутрішніх справ України. (а.с.8-9)

07.11.2015 позивач був прийнятий на службу до Національної поліції України, а 31.01.2016 звільнений зі служби Національної поліції України у зв'язку з захворюванням, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. (а.с.12)

На підставі довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 16.05.2016 та свідоцтва про хворобу №28 від 22.12.2015 позивачу встановлена 2 група інвалідності, пов'язана із захворюванням внаслідок проходження служби в органах внутрішніх справ (а.с. 10-11,13).

Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності від 16.05.2016 серії АГ №0002484 ступінь втрати професійної працездатності позивача складає 65%.(а.с.14)

24.02.2017 позивач відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» звернувся до Головного управління Національної поліції у м.Києві із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги внаслідок установлення другої групи інвалідності через захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. (а.с.15) Разом із тим, листом Головного управління Національної поліції у м.Києві від 23.03.2017 було відмовлено позивачу у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги в зв'язку з установленням другої групи інвалідності через захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. (а.с.16-17)

Відповідно до абзацу 3 пункту 15 Розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про національну поліцію».

Частиною 6 статті 23 Закону України від 20.12.1990 № 565-XII «Про міліцію» встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначає Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі - Порядок №850).

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 850 у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 врегульовано, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку № 850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Пунктом 11 Порядку № 850 встановлено, що виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.

Таким чином, аналізуючи наведені норми законодавства, суд вважає, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850.

Зазначеним Порядком чітко встановлено, що заяву про виплату цієї допомоги такий працівник подає керівнику органу внутрішніх справ, у якому проходив службу, останній складає висновок щодо виплати грошової допомоги та надсилає його до МВС для прийняття відповідного рішення.

Той факт, що позивач після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ був прийнятий на службу в органи поліції не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 641 «Про утворення Національної поліції України» та «Положення про Національну поліцію», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 877, Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

З положень вказаних нормативно-правових актів не вбачається, що органи Національної поліції є правонаступниками органів внутрішніх справ.

Також, суд враховує, що відповідно до частини 4 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, зокрема, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Тобто, необхідною умовою для отримання поліцейським зазначеної допомоги є визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби саме в органах поліції, а не в органах внутрішніх справ, а тому на позивача не розповсюджується зазначена норма.

Як зазначалось вище, позивачу встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850, тобто за останнім місцем служби саме в органах внутрішніх справ.

У виконання вказаних положень позивач надав відповідні документи за місцем проходження своєї служби (а.с.8-21).

Оскільки позивачем дотримано порядок подання документів для призначення грошової допомоги, визначений Постановою Кабінету Міністрів України № 850, якою встановлено подання документів за останнім місцем служби, яким є у даному випадку Головне управління Національної поліції у м. Києві, то суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та зобов'язання відповідача Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснити дії щодо нарахування та виплати грошової допомоги позивачу.

В іншій частині вимог до Міністерства внутрішніх справ України слід відмовити у зв'язку з їх безпідставністю.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач Головне управління Національної поліції у м. Києві не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності щодо відмови позивачу у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 «Про затвердження Порядок та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», ст.ст. 2, 6, 9, 11, 71, 99, 158-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м.Києві, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправної відмови та зобов'язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу- задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції у м. Києві у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв'язку з встановленням II групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції у м. Києві призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням II групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме на 10.05.2016.

У задоволенні іншої частини позовних вимог до Міністерства внутрішніх справ України - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Печерського

районного суду м.Києва К.О.Москаленко