Справа № 802/799/16-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

08 серпня 2017 р. Справа № 802/799/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової Інни Анатоліївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Середюка М.А.

прокурора: Самборської Я.А.

представника позивача: ОСОБА_1

представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

представників третьої особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про залишення позову без розгляду у справі

за позовом: керівника Калинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Хмільницька міська рада Вінницької області

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Поділля"

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом керівника Калинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Хмільницька міська рада Вінницької області до товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Поділля" про стягнення податкового боргу.

До початку розгляду справи по суті представником третьої особи заявлено клопотання про залишення позову без розгляду у зв'язку із тим, що такий подано від імені позивача особою, яка немає повноважень на ведення справи.

На обґрунтування своєї позиції представником зазначено, що прокурором не обґрунтовано підстави для звернення до суду із даним позовом, що суперечить статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Особи, що беруть участь у справі заперечили проти задоволення клопотання про залишення позову без розгляду вказуючи на його безпідставність.

Суд, розглянувши подане клопотання, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Із положень статті 23 Закону України "Про прокуратури" (в редакції чинній на момент звернення з позовом до суду) випливає, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобовязаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного субєкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або субєктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому субєкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження:

1) звертатися до суду з позовом (заявою, поданням);

2) вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження;

3) ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи;

4) брати участь у розгляді справи;

5) подавати цивільний позов під час кримінального провадження у випадках та порядку, визначених кримінальним процесуальним законом;

6) брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді;

7) з дозволу суду ознайомлюватися з матеріалами справи в суді та матеріалами виконавчого провадження, робити виписки з них, отримувати безоплатно копії документів, що знаходяться у матеріалах справи чи виконавчого провадження.

Згідно частини першої статті 24 Закону України "Про прокуратури" право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Відповідно до частини другої статті 60 КАС України з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Невиконання прокурором вимог щодо надання адміністративному суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 108 цього Кодексу.

Із аналізу вищенаведених норм видно, що керівник місцевої прокуратури має право звертатися до суду із позовом для здійснення представництва інтересів держави у разі, якщо орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження не здійснює або неналежним чином здійснює захист інтересів держави. При цьому необхідність такого звернення має бути обґрунтована.

Оцінюючи позицію представника третьої особи щодо не обґрунтованості прокурором підстав для звернення до суду із даним позовом, суд зазначає про наступне.

Предметом розгляду у даній справі є стягнення в рахунок погашення податкового боргу орендної плати.

Згідно визначення, наведеного у підпункті 14.1.136 пунтку 14.1 статті 14 ПК України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата);

В свою чергу стаття 265 визначає склад податку на майно, а саме:

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки;

- транспортний податок;

- плата за землю.

При цьому, згідно підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України, плата за землю - обовязковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно пунктів 41.1, 41.2 статті 41 Податкового Кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Контролюючими органами є органи доходів і зборів.

Так, відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Отже з аналізу наведеного можна дійти висновку, що саме до повноважень контролюючих органів, якими є органи доходів і зборів, віднесено право звернення до суду з відповідними позовами про стягнення податкового боргу. При цьому, ці контролюючі органи є органами виконавчої влади.

Так, як видно, із описової частини позовної заяви, Калинівською місцевою прокуратурою за результатами опрацювання інформації щодо стану заборгованості зі сплати податкових зобов'язань встановлено, що посадовими особами Хмільницької ОДПІ не охоплено в повній мірі заходами впливу та стягнення, передбаченими Податковим кодексом України, весь масив податкового боргу. Відтак, враховуючи те, що станом на 12.05.2016 р. податковим органом не вирішено питання щодо звернення до суду із позовом щодо стягнення заборгованості з орендної плати за землю, з таким позовом звернулась Калинівська місцева прокуратура.

Отже, як видно зі змісту позовної заяви керівником місцевої прокуратури обґрунтовано підстави звернення до суду, зокрема, що податковий орган до компетенції, якого віднесено стягнення, серед іншого, орендної плати не подав позов про стягнення такого (боргу) в судовому порядку, що є неналежним захистом та порушенням інтересів держави.

Пред'являючи позов в інтересах органу виконавчої влади прокурором переслідується мета відшкодування збитків, заподіяних державі неналежним виконанням зобов'язань внаслідок несплати податкового боргу, адже у зв'язку із виниклою заборгованістю дохідна частина місцевого бюджету недоотримує значні кошти, які є необхідними для реалізації регіональних програм розвитку регіону, про що зазначено у позові та додатково поданих письмових поясненнях.

За таких обставин, суд доходить висновку, що прокурором при зверненні з позовом до суду обґрунтовано в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а відтак, доводи представника третьої особи, щодо безпідставності звернення керівника місцевої прокуратури до суду із даним позовом, не знаходять свого підтвердження.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з підстав наведених у ньому.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 165, 185, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна