Справа № 822/2181/17
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2181/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіЛабань Г.В.
при секретаріВересняк А.А.
за участі:позивача, представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, викладену у листі від 10.07.2017 №с-14839/0-9204/6-17, щодо надання дозволу для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності, яка розташована в с. Шибена на території Шибенської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області.

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності, яка розташована в с. Шибена на території Шибенської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою, в якій просив надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності, яка розташована в с. Шибена на території Шибенської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області.

Відповідач відмовив у задоволенні зазначеної заяви, оскільки рішення колегії Держземагенства України від 14.10.2014 № 2/1 "Про обов'язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності", ведене в дію наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 15.10.2014 № 328, згідно якого при вирішення питання про надання дозволів на розробку земельної документації, необхідно врахувати позиція органів місцевого самоврядування щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою. Також запропоновано позивачу повторно звернутися до Головного управління із відповідним клопотанням, надавши погодження органу місцевого самоврядування.

Позивач вважає, що оскільки Земельним кодексом України не передбачена така підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою, відповідач, прийнявши оскаржувані рішення, порушив його права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, чим порушив вимоги Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, зазначив, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області при наданні відповіді позивачу діяло в межах та у спосіб передбачений чинним законодавством України.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову частково з наступних підстав.

Суд встановив, що 06.06.2017 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності, яка розташована в с. Шибена на території Шибенської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області.

10.07.2017 відповідач надіслав лист №14839/0-9204/6-17, в якому зазначено, що звернення розглянуте. Посилаючись на наказ Державного агентства земельних ресурсів України від 15.10.2014 № 328 "Про введення в дію рішень колегії Держземагенства України від 14.10.2014", відповідно до якого при розгляді заяв юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності Головні управління Держгеокадастру мають враховувати позицію органів місцевого самоврядування щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, відповідач зобов'язав позивача повторно звернутись до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з відповідним клопотанням, надавши погодження органу місцевого самоврядування.

Позивач, не погодившись із вказаними рішеннями, оскаржив його до суду.

Досліджуючи правомірність дій та прийнятого рішення відповідача, суд виходив з наступного.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За змістом Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом (ч.4 ст.13); право власності на землю гарантується, воно набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ч.2 ст.14).

Згідно з п."б" ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства), забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 ст.118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зазначений перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є вичерпним.

У разі, якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування.

Тобто, за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення документації землеустрою, відповідач повинен був прийняти одне з таких рішень:

- про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою, або

- про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням причин відмови.

При цьому, підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд встановив, що ОСОБА_3 до заяви про надання дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, подав всі необхідні документи, передбачені нормами ЗК України, а саме: копію паспорта, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, графічний матеріал з зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки та копію посвідчення учасника ліквідації на ЧАЕС.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що у відповідача не було підстав для надання позивачу відповіді на заявлене клопотання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Проте, відповідач зобов'язав позивачів повторно звернутися до Головного управління з відповідними клопотаннями, надавши погодження органу місцевого самоврядування, посилаючись на рішення колегії Держземагенства України від 14.10.2014 №2/1 "Про обов'язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності".

Наказом від 15.10.2014 №328 "Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014", введене в дію рішення колегії Держземагентства України №2/1 "Про обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності", п.2 якого передбачено, що начальники головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15.10.2014, забезпечують обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою.

Цим рішенням на керівників органів Держземагентства в областях покладений обов'язок щодо надсилання під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до органів місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки запитів щодо погодження надання такого дозволу.

Таким чином, наказом Держземагентства України від 15.10.2014 №328 "Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014" обов'язок щодо отримання згоди Шибенської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області на надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, покладений на відповідача.

Цей обов'язок виникає у територіального органу Держземагентства України після отримання від заявників відповідної заяви.

Тому, надіславши позивачу лист від 10.07.2017 №С-14839/0-9204/6-17, в якому відповідач запропонував позивачу повторно звернутися з відповідною заявою після отримання погодження органу місцевого самоврядування, відповідач безпідставно переклав на позивача свій обов'язок щодо отримання такого погодження, встановивши тим самим додаткові обмеження щодо реалізації позивачами права на отримання у власність земельну ділянку, а також перевищив свої повноваження, наданих йому законодавством України

В процесі судового розгляду спору суд встановив, що відповідач по суті заяви позивача не прийняв жодного з передбачених ЗК України рішень, тому, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправною відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту.

Щодо позовної вимоги зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності, яка розташована в с. Шибена на території Шибенської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, суд зазначає наступне.

Діяльність органів державної влади регулюють закони та підзаконні акти, ці закони та підзаконні акти дають суб'єктам владних повноважень можливість користування певною свободою розсуду при вирішенні питань і встановлюють лише межі такої свободи, тобто наділяють їх дискреційними повноваженнями.

В той же час, завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності, тобто перевірки рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень на предмет дотримання ним при їх прийнятті (вчиненні) встановлених законом обов'язкових вимог, таким чином, позовна вимога щодо зобов'язання Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності, яка розташована в с. Шибена на території Шибенської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області є формою втручання в дискреційні повноваження та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а відтак в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Водночас, з огляду на встановлені обставини справи, суд вважає, що для захисту прав позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними вимогу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, оформлену листом від 10.07.2017 №С-14839/0-9204/6-17, щодо надання ОСОБА_3 погодження органу місцевого самоврядування для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності, яка розташована в с. Шибена на території Шибенської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, а також зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області розглянути клопотання ОСОБА_3 для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності, яка розташована в с. Шибена на території Шибенської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, подане 06.06.2017, у відповідності до вимог Земельного кодексу України.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, натомість доводи позовної заяви підтверджують протиправність дій, вчинених відповідачем та прийнятих ним рішень.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо не розгляду звернення ОСОБА_3 для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності, яка розташована в с. Шибена на території Шибенської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області.

Визнати протиправною вимогу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, оформлену листом від 10.07.2017 №С-14839/0-9204/6-17, щодо надання ОСОБА_3 погодження органу місцевого самоврядування для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності, яка розташована в с. Шибена на території Шибенської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області розглянути клопотання ОСОБА_3 для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності, яка розташована в с. Шибена на території Шибенської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, подане 06.06.2017, у відповідності до вимог Земельного кодексу України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 14 серпня 2017 року

Суддя/підпис/Г.В. Лабань
"Згідно з оригіналом" Суддя Г.В. Лабань