Справа № 760/17964/16-а
Суддя: Кушнір С. І.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а-760/1572/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року Солом`янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Кушнір С.І.

при секретарі Гаєвській С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, 3-я особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 20.10.2016 р. звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій Міністерства оборони України, щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги та зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу внаслідок настання ІІ групи інвалідності, внаслідок поранення (контузії), отриманої під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
Посилається в позові на те, що він у період з листопада 1982 по січень 1985 приймав участь у бойових діях в Республіці Афганістан.

18.01.2016 року позивачу було встановлено інвалідність ІІ групи, в зв`язку з пораненням (контузією) та захворюванням, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до Акта огляду МСЕК від 18.01.2016 року, серії АВ № 0550945.

21.01.2016 року позивач, відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», та постанови КМУ від 25.12.2013 року № 975 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням групи інвалідності внаслідок поранення, надавши всі необхідні для призначення допомоги документи. Запорізький обласний військовий комісаріат надіслав головному розпоряднику коштів Департаменту фінансів Міністерства оборони України документи для призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

20.05.2016 року комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби повернула на доопрацювання документи, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травм або каліцтва, зокрема про те, що воне не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`ягніння, або навмисного спричинення собі телесного ушкодження, як це передбачено п.11 Порядку.

Таким чином, позивач вважає такі дії протиправними та просить задовольнити позов.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 19.05.2017 р. до участі в справі в якості 3-ї особи залученено Запорізький обласний військовий комісаріат.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача - Міністерства оборони України подав письмові заперечення проти позову, посилаючись на безпідставність позовних вимог, оскільки в протоколі № 36 від 20.05.2016 року відсутнє остаточне рішення щодо відмови чи виплати одноразової грошової допомоги, документи повернуто на доопрацювання.

Представник 3-ї особи - ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у період з листопада 1982 по січень 1985 приймав участь у бойових діях в Республіці Афганістан, що підтверджується довідкою Шевченківського районного військового комісаріату та копією військового квитка..

Відповідно до висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 24.11.2015 року відносно ОСОБА_1 , рубець в потиличній ділянці є наслідком загоєння рани, яка виникла внаслідок розривної дії снаряду, могла бути спричинена у 1983 році.

Відпровідно до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 4410 від 25.11.2015 комісією встановлено, що вогнепальне осколкове поранення голови ОСОБА_1 пов`язано з виконанням обов`язків військової служби у діючій армії, при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Позивачу з 18.01.2016 року було встановлено інвалідність ІІ групи, в зв`язку з пораненням (контузією), що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до Акта огляду МСЕК від 18.01.2016 року, серії АВ № 0550945.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Згідно п.«б» ч.1 ст.16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2статті 16 цього Закону).
В силу ч.9 ст.16-3 вищезазначеного Закону порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Підпунктом 1 п.6 вказаного Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.
При цьому, згідно п.3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Як вбачається з матеріалів справи, ІІ група інвалідності встановлена ОСОБА_1 з 18 січня 2016 року та причиною інвалідності є поранення (контузія) та захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, №36, затвердженим Міністром оборони України 20 травня 2016 року, комісія дійшла висновку про необхідність повернення документів на доопрацювання, оскільки відсутня довідка про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).
В силу ч.6 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Пунктами 13, 15 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві встановлено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, звернення ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги відповідач не розглянув та відповідного рішення у визначеному законодавством порядку не прийняв, що фактично позбавляє позивача можливості оскаржити відмову у виплаті одноразової грошової допомоги в судовому порядку, у зв`язку з чим суд приходить до висновку для визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 та необхідності зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги та прийняти рішення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
При цьому, позовні вимоги щодо зобов`язання Міністерства оборони України нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу не підлягають до задоволення, оскільки суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. З огляду на те, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги або прийняття рішення про відмову у призначенні та виплаті, то суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.
За таких обставин відсутні підстави для визнання протиправними дій Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно із ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд, вважає, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними дії Міністерства оборони України щодо повернення без реалізації документів, поданих ОСОБА_1 для отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно, належним способом захисту права позивача, на відновлення якого поданий даний адміністративний позов, є зобов`язання Міністерства оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 і прийняти рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.
Керуючись ст.ст. 9, 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, ст.ст. 69, 70, 71, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, 3-я особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги, як військовослужбовцю, який отримав ІІ групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги та прийняти рішення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
В решті позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СУДДЯ: Кушнір С.І.