Справа № 334/3275/16-а(2-а/334/185/16)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 серпня 2017 рокусправа № 334/3275/16-а(2-а/334/185/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2017 року у справі № 334/3275/16-а за позовом ОСОБА_2 до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил від 22.04.2016 року № 0324/11/200/15 про притягнення директора ТОВ «Саркінен» ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено, скасовано постанову № 0324/11200/15 від 22.04.2016 року, винесену в.о. начальника Запорізької митниці ДФС Бєлінським О.П. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України як незаконну.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги її заявник посилається на те, що позивач як директор ТОВ «Саркінен» в порушення норм Господарського кодексу України не зареєстрував іноземні інвестиції, чим порушив умови надання звільнення від оподаткування митними платежами і тим самим здійснив протиправні дії щодо використання товарів, стосовно яких надано пільги зі сплати митних платежів у зв'язку з чим його й було притягнуто до відповідальності.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду залишити в силі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача. пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 22.04.2016 року в.о. начальника Запорізької митниці ДФС Бєлінським О.П. винесено постанову у справі про порушення митних правил №0324/11200/15, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, відповідальність за яке передбаченого ст. 485 МК України, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченою суми митних платежів, що складає 36244,74 грн. (а.с 5-10).

Як вбачається з тексту зазначеної постанови ТОВ «САРКІНЕН» ввезено на територію України промислове обладнання згідно з митною декларацією ІМ 40 ДЕ 112050000/2013/026092, яке 03.10.2013р. оформлене зі звільненням від сплати ввізного мита як інвестиції до статутного фонду підприємства з іноземними інвестиціями здійсненої його засновником - іноземним інвестором Компанією з обмеженою відповідальністю «ЛевітіоСаркінен Ой», юридичною особою зареєстрованою за законодавством Фінляндії.

Під час проведення звірки Запорізькою митницею ДФС направлено запит до Запорізької обласної державної адміністрації від 09.09.2015 року № 53/91/08-70-26 про надання інформації стосовно реєстрації (перераєстрації) та анулювання інвестиції, що вносилися до статутного фонду ТОВ «САРКІНЕН».

Листом від 17.09.2015 року № 825/02-01-12 Управління зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності Запорізької обласної державної адміністрації повідомило відповідача, що ТОВ «САРКІНЕН» не здійснювало реєстрацію (перераєстраціюї) та анулювання інвестиції. Лист відповідачем отримано 23.09.2015 р. (а.с. 51).

На підставі викладеного відповідач дійшов висновку, що право на використання ТОВ «САРКІНЕН» товару, ввезеного на митну територію України та оформленому за митною декларацією № 112050000/2013/026092 від 03.10.2013 року у якості інвестиції, не виникло, а тому використання вказаного товару у підприємницькій діяльності, використовуючи при цьому пільгу зі сплати ввізного мита, враховуючи відсутність державної реєстрації інвестиції, порушує умови надання звільнення від оподаткування митними платежами, встановлені ст. ст. 287, 230 МК України.

Зазначені обставини й стали підставою для прийняття оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил.

Не погоджуючись з цим рішенням, позивач оскаржив його до суду, правомірність винесення якого і є предметом розгляду у даній справі.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що діюче законодавство не містило обов'язку по здійсненню державної реєстрації іноземних інвестицій, а також зазначив, що склад правопорушення за ст.. 485 МК України не охоплює дій по нереєстрації іноземної інвестиції, тому у діях позивача складу вказаного адміністративного правопорушення не має.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно задовольнив адміністративний позов. але вважає необхідним зазначити наступне.

Предметом розгляду в даній справі є правомірність винесення постанови у справі про порушення митних правил.

Статтею 486 Митного кодексу України встановлено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Частиною 1 статті 466 МК України передбачено, що адміністративне стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Як встановлено за матеріалами справи, обставини, які на думку Запорізької митниці, свідчать про порушення позивачем ч. 1 ст. 485 Митного кодексу України, були виявлені відповідачем 23.09.2015 року, тобто з дати отримання листа Управління зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності Запорізької обласної державної адміністрації від 17.09.2015 року № 825/02-01-12 (а.с. 51).

Таким чином, у разі виявлення порушення митних правил з боку ОСОБА_2 митний орган повинен був накласти на нього адміністративне стягнення не пізніше 23 березня 2016 року.

Разом з тим, постанова у справі про порушення митних правил № 0324/11/200/15 відносно позивача була винесена 22 квітня 2016 року, тобто майже через місяць після спливу граничного строку притягнення до відповідальності.

За таких обставин, оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил від 22.04.2016 року № 0324/11/200/15 є протиправною і підлягає скасуванню, оскільки прийнята посадовою особою відповідача поза межами строків, що передбачені ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України.

Суд першої інстанції, скасовуючи постанову відповідача, не звернув увагу на наявність обставини, яка виключає можливість притягнення особи до відповідальності і дає підстави для висновку про протиправність постанови.

Таким чином, рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є вірним, але його обґрунтування є помилковим.

Згідно положень ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного розгляду порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції у даній справі прийняв вірне рішення, але з помилковим застосуванням норм матеріального права, за приписами пункту 1 частини 1 статті 201 КАС України це є підставою для зміни постанови суду.

Використовуючи надане ст. 195 КАС України право, колегія суддів вважає необхідним вийти за межі апеляційної скарги і змінити постанову суду в частині обґрунтування її висновків через помилкове застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2017 року у справі № 334/3275/16-а змінити в частині обґрунтування висновків суду.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлено 11.08.2017 р.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко