Справа № 607/2400/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/5805/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Іщук Л.П.

з участю секретаря судового засідання: Торкот Д.О.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Созанського С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської митниці ДФС на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Тернопільської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

В лютому 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 01.02.2017, а провадження по справі закрити.

Позов мотивований тим, що суб'єктивна сторона правопорушення, за вчинення якого спірною постановою його було визнано винним, характеризується прямим умислом. При цьому, контролюючий орган прийняв спірне рішення за відсутності доказів, якими підтверджується наявність такого умислу в його діях.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.04.2017 адміністративний позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Тернопільська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій у спростування висновків суду першої інстанції та доводів позивача про відсутність умислу в його діях, зазначає, що митне оформлення транспортного засобу проведено Тернопільською митницею ДФС відповідно до поданої декларантом митної декларації та необхідних документів, зокрема, контракту купівлі-продажу від 20.09.2014 та інвойсу від 19.08.2015. При цьому, саме керівник Товариства з обмеженою відповідальністю (Далі - ТзОВ) «Сокіл-Захід» ОСОБА_3 уповноважений на здійснення волевиявлення від імені цього товариства, а тому він заявляв у митній декларації відомості, необхідні для визначення митної вартості транспортного засобу та подавав органу доходів і зборів передбачені законодавством документи та відомості, необхідні для здійснення митного оформлення вказаного транспортного засобу через агента з митного оформлення митного брокера -ТзОВ «Віта-Едванс». Також, помилковим вважає апелянт висновок суду першої інстанції про відсутність в діях позивача умислу з огляду на ту обставину, що згідно листа від 13.11.2015 митного інформаційного центру Королівства Нідерланди, контракт між ТзОВ «Сокіл-Захід» та Нідерландською компанією «М.VOS VOF» не укладався і транспортні засоби Українській компанії не продавалися. Проте, ОСОБА_3, будучи керівником ТзОВ «Сокіл-Захід», своїми діями, як то поданням попереднього повідомлення, митної декларації та інших необхідних документів для проведення митного контролю та митного оформлення Тернопільською митницею вказаного транспортного засобу, засвідчив про виконання договору купівлі-продажу, який згідно вказаної відповіді митного інформаційного центру, між ТзОВ «Сокіл-Захід» та Нідерландською компанією «М.VOS VOF» не укладався і транспортні засоби Українській компанії не продавалися. Тому просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2017 та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Созанського С.А., який підтримав апеляційну скаргу, представника позивача ОСОБА_1, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що постановою Тернопільської митниці ДФС № 0035/403000000/17 від 01.02.2017 за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил громадянина України ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України (далі - МК України) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 128 343,36 грн.

При розгляді матеріалів було встановлено, що 20.09.2014 між ТзОВ «Сокіл-Захід», в особі директора Шумського М.Б. та компанією M.VOS VOF (5334 LH Velddriel, De Tweede Geerden, 9 Netherlands) було укладено договір № 01/01/2014 NL, предметом якого є купівля-продаж нових та вживаних транспортних засобів, далі Товар (п. 1.1 Договору). Сторони домовились, що товар буде поставлятись на умовах DDU-Тернопіль, відповідно до Інкотермс 2010 (п. 3.1 Договору). Датою відвантаження товару є дата рахунку (invoice). Продавець зобов'язується забезпечити наявність всіх документів, необхідних для безперешкодного переміщення товару до кордону України (п. 3.2, 3.3 Договору). Вартість товару визначається в рахунках (п. 4.2 Договору).

10.10.2014 між ТзОВ «Віта-Едванс» та ТзОВ «Сокіл-Захід» було укладено договір № 10/10/2014-2 про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів, згідно п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується надавати послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів замовника, що переміщуються через митний кордон України та їх оформленню у Тернопільській митниці, а також надавати інші, пов'язані із зовнішньоекономічною діяльністю замовника послуги.

Як було встановлено контролюючим органом при розгляді справи, 21.08.2015 ТзОВ «Сокіл-Захід» в особі керівника ОСОБА_3 подало в Тернопільську митницю ДФС попереднє повідомлення ЕЕ 403000010/2015/100301 про намір ввезти на митну територію України товар «сідельний тягач DAF XF105.460, 2007 року випуску, шасі № НОМЕР_1».

22.08.2015 на виконання вказаного вище зовнішньо економічного контракту ТзОВ «Сокіл-Захід» в особі керівника ОСОБА_3, згідно попереднього повідомлення - митної декларації ЕЕ 403000010/2015/100301 було ввезено через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС на митну територію України в митному режимі імпорт «сідельний тягач DAF XF105.460, 2007 року випуску, шасі № НОМЕР_1».

Наведені вище обставини не заперечуються як позивачем, так і представниками сторін.

26.08.2015 ТзОВ «Віта-Едванс», як представник декларанта ТзОВ «Сокіл-Захід», подало в Тернопільську митницю ДФС митну декларацію №403000010/2015/000489, згідно якої заявлено до митного оформлення в митному режимі імпорт товар «сідельний тягач DAF XF105.460, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1» фактурною вартістю 2350 євро. У графі 45 цієї декларації заявлено митну вартість товару 160 738,32 грн.

Фактурна вартість випливає із рахунку-інвойсу (invoice) № 0108, виданого 19.08.2015 компанією VOS (Broekheuvelsestraat 2, 5524 JC Hedel). На інвойсі міститься штамп Львівської митниці ДФС «під митним контролем» (22.08.2015) та штамп Тернопільської митниці ДФС «під митним контролем» (26.08.2015).

Окрім інвойсу від 19.08.2015 на пункті пропуску водій ОСОБА_5 надав митним органам свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, який також містить штамп Львівської митниці ДФС «під митним контролем» (22.08.2015) та штамп Тернопільської митниці ДФС «під митним контролем» (26.08.2015).

Згідно вказаного свідоцтва, власником сідельного тягача DAF XF105.460, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1, є ОСОБА_6, АДРЕСА_1.

26.09.2016 Тернопільською митницею ДФС отримано лист ДФС України від 21.09.2016, згідно з яким ДФС отримала від митної служби Республіки Чехія експортну митну декларацію №15CZ6100002E13S7C1 від 20.08.2015 та рахунок (faktura) №50760 від 20.08.2015, на підставі яких встановлено, що вартість вищевказаного сідельного тягача становить 10500 євро. Отримувачем транспортного засобу є ОСОБА_6.

Листом від 13.11.2015 митний інформаційний центр Королівства Нідерланди інформував ДФС України, що контракт № 01/01/2014 від 20.09.2014 між ТзОВ «Сокіл-Захід» та нідерландською компанією M.VOS VOF не укладався.

03.01.2017 відносно ОСОБА_3 у його відсутності було складено протокол про порушення митних правил за ст. 485 МК України, який надіслано останньому листом від 03.01.2017.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції повністю погодився з доводами позивача стосовно відсутності в його діях умислу на порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, а відтак, прийшов до висновку про протиправність спірного рішення. Проте, суд не погодився з позицією позивача стосовно пропуску митницею строку для накладення адміністративного стягнення та відмовив у задоволенні вимоги позивача про закриття провадження по справі, оскільки суд не є органом, уповноваженим вирішувати справу про порушення митних правил.

Проте, колегія суддів вважає, що до висновку про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції прийшов з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також невідповідністю висновків суду обставинам справи, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад порушення включає в себе ознаки, що характеризують зовнішній акт поведінки особи, його спрямованість і наслідки, і ознаки, що характеризують самого правопорушника і його психічне ставлення до вчиненого.

Ознаки складу порушення митних правил характеризують об'єкт, об'єктивну сторону, суб'єкт та суб'єктивну сторону порушення митних правил.

Усі зазначені елементи складу порушення митних правил нерозривно поєднані між собою. Наявність цих елементів обов'язкова для кваліфікації конкретного діяння як порушення митних правил.

Відповідно до ст. 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до ч.1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Перевіряючи правомірність висновків відповідача щодо порушення позивачем митних правил, які були покладені в основу оскаржуваної постанови, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.265 МК України, декларантами мають право виступати при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір, а згідно із ч.3 ст.265 МК України підприємства можуть бути декларантами, за умови перебування їх на обліку в митних органах України.

Пунктом 8 статті 4 МК України передбачено, що декларант це особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Згідно ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.266 МК України, декларант зобов'язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку встановленого Митним кодексом України, надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X Митного кодексу України.

За загальним правилом згідно із ч.1 ст.293 МК України особою, на яку покладається обов'язок із сплати митних платежів, є декларант.

Відповідно до ч.8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Як видно з матеріалів справи, ТзОВ «Сокіл-Захід» з 10.10.2014 перебуває на обліку в Тернопільській митниці ДФС та в розумінні п.8 ст.4, ч.1 п.1 ст.265, ч.3 ст.265 МК України є декларантом та здійснює усі права та виконує обов'язки, передбачені МК України.

02.02.2015 ОСОБА_3 звернувся в Тернопільську митницю ДФС із заявою про внесення змін в картку обліку особи, оскільки він був призначений керівником ТзОВ «Сокіл-Захід».

Крім того, переміщення суб'єктами ЗЕД товарів в митному режимі імпорт розпочинається з їх ввезення через митний кордон України та завершується їх митним оформленням в органі доходів і зборів по місцю обліку підприємства.

Згідно ч.3 ст.75 МК України, для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари та сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 МК України, випуск товарів це надання органом доходів і зборів права на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, відповідно до заявленої мети, а згідно із п.23 цієї ж статті митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Водночас, митне оформлення вказаного транспортного засобу було проведено Тернопільською митницею ДФС відповідно до поданої декларантом митної декларації № 403000010/2015/000489 та необхідних документів, зокрема, контракту купівлі-продажу № 01/01/2014 NL від 20.09.2014 та інвойсу № 0108 від 19.08.2015.

З огляду на вище вказане, саме керівник ТзОВ «Сокіл-Захід» ОСОБА_3 уповноважений на здійснення волевиявлення від імені ТзОВ «Сокіл-Захід», а тому останній заявляв у митній декларації № 403000010/2015/000489 відомості, необхідні для визначення митної вартості вказаного транспортного засобу та подавав органу доходів і зборів (Тернопільській митниці ДФС) передбачені законодавством документи та відомості (зокрема, інвойс № 0108 від 19.08.2015), необхідні для здійснення митного оформлення цього транспортного засобу через агента з митного оформлення митного брокера - ТзОВ «Віта-Едванс».

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність умислу в діях ОСОБА_3 у зв'язку з не укладанням ним договору купівлі-продажу № 01/01/2014 NL від 20.09.2014, з огляду на наступне.

Листом № DIC_2015_36537 від 13.11.2015 митний інформаційний центр Королівства Нідерланди інформував, що компанія «М. VOS VOF», яка належним чином зареєстрована в компетентних органах Нідерландів, діяльність якої складається з торгівлі легковими та легко вантажними автомобілями та їх ремонту, вантажними автомобілями, не укладала контракт № 01/01/2014 від 20.09.2014 з ТзОВ «Сокіл-Захід», автомобілі не продавала.

При цьому, з врахуванням наведених вище норм та встановлених судом апеляційної інстанції обставин, колегія суддів не бере до уваги доводи представника позивача про те, що контракт № 01/01/2014 від 20.09.2014 з Нідерландською компанією не укладався, оскільки відсутність у його назві абревіатури NL не свідчить про укладання іншого, ніж зазначений у відповіді, позаяк у ній вказується саме на зовнішньо економічні відносини з українською компанією ТзОВ «Сокіл-Захід».

Однак, ОСОБА_3, будучи керівником ТзОВ «Сокіл-Захід» своїми діями, зокрема, поданням як попереднього повідомлення, митної декларації та інших необхідних документів для проведення митного контролю та митного оформлення Тернопільською митницею ДФС вказаного транспортного засобу, засвідчив про виконання договору купівлі-продажу №01/01/2014 NL від 20.09.2014 незважаючи на те, що в дійсності вказаний транспортний засіб не продавався нідерландською компанією «М. VOS VOF» українській компанії ТзОВ «Сокіл- Захід».

Також, із відповіді Генеральної Митної Дирекції Чеської Республіки № 13160/2016 900000-313 від 08.08.2016, копії митної декларації № 15CZ6100002E13S7C1 від 20.08.2015 та фактури № 50760 від 20.08.2015 убачається, що насправді сідельний тягач DAF XF 105.460, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 був придбаний громадянином України ОСОБА_6 АДРЕСА_1 в чеської компанії «AR car - CZ s.r.o» Prumyslova 1208 27101 Nove Straseci CZ за 10 500 Євро, що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації до митниці становить 273 320,21 грн.

Таким чином, встановленими в ході апеляційного розгляду справи та матеріалами в повній мірі підтверджується та обставина, що ОСОБА_3, як керівник ТзОВ «Сокіл-Захід», будучи декларантом в розумінні наведених вище норм МК України та подаючи необхідні документи для митного оформлення Тернопільською митницею ДФС вказаного транспортного засобу усвідомлював, що митна декларація, контракт та інвойс містять неправдиві відомості про відправника, одержувача та ціну вказаного транспортного засобу.

Крім того, постановою апеляційного суду Тернопільської області від 03.04.2017 у справі № 607/1034/17, якою ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, встановлено факт незаконного переміщення вказаного вище транспортного засобу через митний кордон України та подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товару документів, зокрема зовнішньоекономічного контракту № 01/01/2014 NL від 20.09.2014 та інвойсу № 0108 від 19.08.2015, що містять неправдиві відомості про відправників, одержувачів та фактурну вартість товарів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.72 КАС України, вказані вище обставини не доказуються при розгляді цієї справи, оскільки такі встановлені щодо позивача у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із ст. 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність своїх дій, які є предметом оскарження.

У відповідності до ст.202 цього Кодексу підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність його висновків обставинам справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 254 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Тернопільської митниці ДФС задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2017 року по справі № 607/2400/17 скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Тернопільської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня виготовлення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді І. О. Яворський
Л. П. Іщук
Повний текст постанови складено 15.08.2017.