Справа № 825/607/17
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року Чернігів Справа № 825/607/17

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Коренькова А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Академії Державної пенітенціарної служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3) звернувся до суду з адміністративним позовом до Академії Державної пенітенціарної служби Міністерства юстиції України (далі - Академія ДПтС), в якому просить визнати протиправними та скасувати накази Академії ДПтС від 10.03.2017 № 9/ст та від 10.03.2017 № 38 о/с, а також поновити позивача на посаді рядового внутрішньої служби курсанта другого курсу денної форми навчання Академії Державної пенітенціарної служби.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що підставою для прийняття оскаржуваних наказів Академією ДПтС від 10.03.2017 № 9/ст та від 10.03.2017 № 38 о/с став висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни позивачем, з яким він погодитись не може.

Позивач зазначає, що службове розслідування було призначено та проведено на підставі наказу від 06.03.2017 № 8/ст, проте його не було ознайомлено із цим наказом, тобто позивач не був обізнаний стосовно обставини призначення та проведення відносно нього службового розслідування. Крім того, на думку позивача, висновок службового розслідування від 09.03.2017 не в повній мірі відповідає вимогам Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України. Одночасно вказує, що йому не забезпечено право висловлювати письмові зауваження, брати участь у службовому розслідуванні, давати усні та письмові пояснення, подавати документи, тощо, докази протилежного в матеріалах службового розслідування відсутні. В даному випадку, акти складені комісією про відмову позивача від надання пояснень, на його думку, не повинні бути прийняті до уваги судом, оскільки вони складені безпосередньо в день оформлення висновку службового розслідування, що само по собі вже свідчить про істотне порушення прав позивача, передбачених п. 6.3 Інструкції.

Також позивач наголошує, що службове розслідування тривало з 06.03.2016 до 09.03.2016 (дата затвердження висновку), проте жодних дій щодо забезпечення реалізації прав позивача у службовому розслідуванні відповідачем не вчинялося. Позивач навіть не був належним чином ознайомлений з висновком службового розслідування.

Також, незважаючи на надані позивачем на підтвердження поважності причин не прибуття до Академії ДПтС довідки Крижопільської окружної лікарні інтенсивного лікування, іншої медичної документації та клопотання про допит свідків з приводу поважності причин такого неприбуття та своєчасного повідомлення Академії ДПтС про перебування його на лікуванні, комісія не прийняла їх до уваги та визнала їх оформленими неналежним чином без достатніх на те правових підстав та повноважень, безпідставно відмовила у відібранні пояснень у свідків зі сторони позивача.

Крім того, позивач вказує і на той факт, що згідно ст. 12, 14 Дисциплінарного статуту, звільнення з органів внутрішніх справ є крайнім заходом дисциплінарного впливу, який може застосовуватись до осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни тільки з врахуванням тяжкості проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяної шкоди, попередньої поведінки особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

В свою чергу, наказ від Академії ДПтС 10.03.2017 № 9/ст не містить в собі жодного посилання про те за яке саме порушення дисципліни позивачем його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього відповідне стягнення, посилання в ньому на висновок службового розслідування від 09.03.2017 також відсутнє. Сам же наказ в резолютивній частині не містить жодного посилання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а лише посилання про накладення на нього дисциплінарного стягнення, що є не зрозумілим та по своїй суті свідчить про відсутність факту його притягнення до такої відповідальності.

Більш того, наказ Академії ДПтС від 10.03.2017 № 38 о/с про звільнення позивача апріорі є незаконним, оскільки як зазначено в пункту 1 цього наказу, позивача було звільнено у зв'язку "з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту національної поліції України", тобто стягнення на нього було накладено відповідно до не існуючого нормативного акту та, як наслідок, не наказом від 10.03.2017 № 9/ст.

Таким чином, позивач вважає оскаржувані накази такими, що прийняті відповідачем без дотримання норм чинного законодавства, Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ та Інструкції № 230, є незаконними та протиправними, а тому підлягають скасуванню.

При розгляді справи просить також врахувати, що він за час проходження служби зарекомендував себе з позитивного боку. До виконання службових обов'язків відносився старанно, проявляв при цьому розумну ініціативу та наполегливість. Дотримувався стійких моральних принципів. Володів такими позитивними якостями як сміливість, рішучість, організованість, здатний контролювати власні емоції та переносити психофізичні навантаження, а також труднощі служби. Порушень дисципліни та законності не допускав. На критику в свою адресу реагував правильно, робив належні висновки. Користувався авторитетом серед товаришів та керівництва. Морально стійкий. У побуті скромний. Постійно працював над підвищенням свого професійного рівня. Прагне до вдосконалення службової діяльності, до виконання доручень керівництва відноситься відповідально.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, надавши свої письмові заперечення, в яких зокрема зауважив, що жодних порушень процедури проведення службового розслідування з боку керівництва Академії ДПтС допущено не було, службове розслідування проведено на підставі наданих позивачем документів та інформації, є всебічним, повним, обґрунтованим, таким, що проведено у суворій відповідності до Порядку проведення службових розслідувань в Державній кримінально-виконавчій службі України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.03.2015 № 356/5. Під час накладення на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби за грубе порушення службової дисципліни Академія ДПтС діяла відповідно до законодавства та в межах своїх повноважень, а тому накази ректора Академії ДПтС від 10.03.2017 № 9/ ст про накладення дисциплінарного стягнення та від 10.03.2017 № 38 о/с про звільнення зі служби згідно з п. 6 ст.77 Закону України "Про національну поліцію" та п.8 ст.12 Закону України "Про дисциплінарний статут ОВС України" є законними та такими, що не підлягають скасуванню.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом від 11.08.2015 № 224, на підставі рішення приймальної комісії від 11.08.2015 № 12 ОСОБА_3 з 18.08.2015 було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання до Чернігівського юридичного коледжу Державної пенітенціарної служби України (а.с.14-15).

На підставі рапорту начальника 2-го курсу юридичного факультету Лазаренка В.В. (а.с.49) наказом від 06.03.2017 № 8/ст призначено службове розслідування (а.с.43).

Як вбачається зі змісту вказаного рапорту, в ньому міститься інформація щодо прибуття 06.03.2017 близько 11:00 год до Академії ДПтС курсанта 126 навчальної групи 2-го курсу рядового внутрішньої служби ОСОБА_3 із запізненням, оскільки з навчальної практики необхідно було прибути 10.02.2017. При цьому, в рапорті також зазначено, що одна з наданих довідок містить виправлення в датах, пояснень щодо яких ОСОБА_3 не надає. Також в довідці не зазначено чи перебував ОСОБА_3 на амбулаторному лікуванні.

Надані позивачем до навчального закладу довідки містяться в матеріалах справи (а.с.52,57).

Так, в рамках проведення службового розслідування на адресу начальника Крижопільської окружної лікарні інтенсивного лікування було направлено інформаційний запит щодо надання інформації стосовно звернення позивача до даного лікувального закладу, видачі закладом медичної довідки та наявності в ній відповідної рекомендації лікаря щодо обмеження фізичного навантаження на один місяць.

Листом від 07.03.2017 № 09/476 (а.с.58) адміністрація лікувального закладу повідомила відповідача щодо звернення позивача за медичною допомогою 10.02.2017 та підтвердила факт видачі лікарем довідки з рекомендацією щодо обмеження фізичного навантаження строком на один місяць.

Також відповідачем було направлено запит до Крижопільського районного центру первинної медико-санітарної допомоги, в якому просили повідомити чи звертався позивач до їхнього лікувального закладу та чи надавалась довідка про тимчасову непрацездатність.

Крижопільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги листом повідомив відповідача, що ОСОБА_3 дійсно знаходився на амбулаторному лікуванні та йому в подальшому була видана довідка про тимчасову непрацездатність з 23.02.2017 по 03.03.2017, в якій було зазначено "до навчання 04.03.2017".

На підставі наданих позивачем довідок та зібраних матеріалів було складено висновок службового розслідування від 09.03.2017 (а.с.44-48), в якому зазначено:

"….. довідка з 10.02.2017 по 22.02.2017 видана в довільній формі та не відповідає, затвердженій наказом Міністерства охорони здоров'я України від 14.02.2012 № 110 "Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров'я незалежно від форми власності та підпорядкування" формі первинної облікової документації № 095/0 "Довідка №__про тимчасову непрацездатність студента навчального закладу І-IV рівнів акредитації, про хворобу, карантин і інші причини відсутності дитини, яка відвідує загальноосвітній навчальний заклад, дошкільний навчальний заклад". Також в даній довідці виявлено виправлення дати, при цьому позначки про те, що в даному документі є виправлення - відсутні.

Щодо наступної виданої довідки №80 про тимчасову непрацездатність студентів, учнів технікумів, професійно-технічних училищ, про захворюваність, карантин дитини, яка відвідує школу, дитячу дошкільну установу, то, дана форма затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 29.12.200 № 369 "Про затвердження форм медичної облікової документації, що використовується в стаціонарах і поліклініках (амбулаторіях)" та на сьогоднішній день вищевказану форму виключено у зв'язку із змінами і доповненнями наказом Міністерства охорони здоров'я України від 14.02.2012 № 110 "Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров'я незалежно від форм власності та підпорядкування". Дана довідка видана 23.02.2017 про те, що курсант ОСОБА_3 звільнений від занять за станом здоров'я з 23.02.2017 по 03.03.2017, лікарем вказано, що до навчання мав приступити 04.03.2017……."

За результатами службового розслідування відповідачем прийнято наказ від 10.03.2017 № 9/ст, яким ОСОБА_3, курсанта другого курсу юридичного факультету рядового внутрішньої служби, за порушення службової дисципліни накладено стягнення у виді звільнення з Державної кримінально-виконавчої служби України (а.с.16).

На підставі вказаного вище наказу та висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни, наказом від 10.03.2017 № 38 о/с ОСОБА_3 було звільнено згідно з п.6 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) ст.77 Закону України "Про національну поліцію" та п.8 (звільнення з органів внутрішніх справ) ст.12 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ" (а.с.21).

Вказаний наказ було направлено позивачу листом від 13.03.2017 № 17/368 та поінформовано про відрахування останнього з навчального закладу (а.с.20).

Вважаючи вказані накази протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Перевіряючи підстави та порядок проведення службового розслідування, суд зважає на наступне.

Підстави для призначення, процедура та мета проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України визначається "Порядком проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.03.2015 № 356/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.03.2015 за № 295/26740 (далі - Порядок).

Згідно вищезгаданого Порядку, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового чи начальницького складу або їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового чи начальницького складу та можуть викликати суспільний резонанс.

Службове розслідування проводиться за рішенням уповноваженого на те начальника у разі: невиконання або неналежного виконання особами рядового і начальницького складу під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на органи і установи завдань; реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою рядового чи начальницького складу кримінальне правопорушення; повідомлення особі рядового чи начальницького складу про підозру в учиненні нею кримінального правопорушення; скоєння особою рядового чи начальницького складу правопорушення із корупційними ознаками або надходження подання спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції; скоєння особою рядового чи начальницького складу адміністративного правопорушення; загибелі або травмування особи рядового чи начальницького складу; самогубства або спроби самогубства особи рядового чи начальницького складу; скоєння особою рядового чи начальницького складу дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої загинула(и) чи отримала(и) тілесні ушкодження особа (особи) рядового чи начальницького складу, інші особи; застосування особою рядового чи начальницького складу вогнепальної зброї; застосування особою рядового чи начальницького складу спеціальних засобів або заходів фізичного впливу; втрати або викрадення табельної, нагородної або вилученої зброї, боєприпасів; втрати особою рядового чи начальницького складу або викрадення в неї спеціальних засобів; втечі (спроби втечі) засуджених та ув'язнених з-під варти, а також ухилень від відбування покарання засудженими до обмеження волі; розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом, порушення режиму секретності, утрати (викрадення), пошкодження печаток, штампів і бланків; втрати особою рядового чи начальницького складу або викрадення у неї документів, які посвідчують її належність до ДКВС України; порушення фінансово-господарської діяльності органів і установ, виявлені під час ревізій або перевірок, інших контрольних заходів; надходження акта прокурорського реагування, окремої ухвали суду про виявлені у службовій діяльності ДКВС України порушення законодавства; отримання інформації про скоєння інших, не визначених в абзацах другому - сімнадцятому цього пункту, дисциплінарних проступків, які уповноважена на призначення службового розслідування особа вважатиме достатніми для його проведення.

Підстави для призначення службового розслідування можуть міститися у службових документах осіб рядового і начальницького складу, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих посадовими особами органів і установ в установленому законодавством України порядку.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином оформлений письмовий наказ уповноваженого на те начальника.

Проведення службового розслідування доручається прямому начальнику особи рядового чи начальницького складу, дії або бездіяльність якої стали підставою для призначення службового розслідування.

Службове розслідування може проводитися декількома особами у складі комісії, до складу якої входять найбільш досвідчені посадові особи органу або установи, здатні всебічно вивчити обставини, що стали підставою для призначення службового розслідування, та зробити об'єктивні висновки. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника особи рядового чи начальницького складу, дії чи бездіяльність якої стали підставою для призначення службового розслідування.

Службове розслідування повинне бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення уповноваженим на те начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк проведення службового розслідування може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку службового розслідування.

За результатами службового розслідування складається висновок службового розслідування, який складається із вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування підписується виконавцем (головою та членами комісії) та затверджується начальником, який призначив службове розслідування. Із затвердженим висновком службового розслідування за рішенням начальника, який призначив службове розслідування, ознайомлюється начальник органу або установи, де проходить службу особа рядового чи начальницького складу, стосовно якої призначено проведення службового розслідування.

Забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи рядового чи начальницького складу, стосовно якої проводиться службове розслідування, письмового пояснення, або за відсутності акта про її відмову від надання письмового пояснення. Небажання особи рядового чи начальницького складу, стосовно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Рішення за результатами розгляду висновку та інших матеріалів службового розслідування приймається у 10-денний строк із дати їх надходження начальником, який його призначив.

За результатами службового розслідування особи рядового і начальницького складу, стосовно яких воно проводилося, притягаються до відповідальності у встановленому законом порядку.

Якщо вину особи рядового чи начальницького складу повністю доведено, начальник, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення такої особи до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення за результатами службового розслідування видається наказ, зміст якого оголошується персоналу органу або установи, де проходить службу особа рядового чи начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності її підлеглих забороняється.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового чи начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі відмови особи рядового чи начальницького складу від ознайомлення з наказом під підпис безпосередній начальник такої особи спільно з посадовою особою підрозділу по роботі з персоналом складає відповідний акт.

Особа рядового чи начальницького складу, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України.

Порядок накладення та види дисциплінарного стягнення регламентовано Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 № 3460 (далі - Закон № 3460).

Відповідно до ст.12 вказаного Закону на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Закону № 3460 встановлено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його нетяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов'язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням.

Дисциплінарні стягнення у вигляді пониження в спеціальному званні на один ступінь на осіб, які мають перші спеціальні звання, і звільнення з посади на осіб, які обіймають посади найнижчого рівня, не накладаються.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача було ознайомлено з наказом від 06.03.2017 № 8/ст про призначення службового розслідування, про що свідчить його власний підпис в наказі. Крім того, в ході службового розслідування позивач відмовився давати будь які пояснення з приводу несвоєчасного прибуття до Академії ДПтС, ознайомившись з висновком службового розслідування відмовився засвідчити своїм підписом факт ознайомлення з ним, ознайомившись з наказом про накладення на нього стягнення, відмовився засвідчити своїм підписом факт ознайомлення з цим наказом, про що було складені акти від 09.03.2017 № 8/346, від 10.03.2017 № 8/358, від 10.03.2017 № 8/359, які містяться в матеріалах справи (а.с.50, 93, 95, 96 на звороті).

Також, під час проведення службового розслідування позивач не заявляв жодних клопотань про допит свідків, не давав письмових пояснень та відмовився від будь яких свідчень.

Таким чином суд не приймає до уваги твердження позивача щодо порушення Академією ДПтС порядку проведення службового розслідування та твердження позивача про необізнаність стосовно обставин призначення та проведення такого розслідування, оскільки такі спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та приходить до висновку, що службове розслідування проведено з дотриманням вимог наказу Міністерства юстиції України від 12.03.2015 № 365/5 "Про затвердження Порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України".

При цьому, порядок накладення на позивача дисциплінарного стягнення відповідає вимогам Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 № 3460.

Щодо законності та обґрунтованості оскаржуваних наказів, суд зазначає наступне.

Частиною 5 ст.23 Закону України "Про державну кримінально-виконавчу службу України" від 23.06.2005 № 2713-IV передбачено, що на осіб рядового та начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських.

Відповідно до ч.3 ст.91 Закону України "Про національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, установлюється шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем.

Згідно з абз.4 п.17 Інструкції з організації внутрішньої служби Академії ДПтС, затвердженої наказом Академії ДПтС від 01.09.2016 № 346 дск, прибуття курсантів до навчального закладу здійснюється в день закінчення відпустки, з відрядження - не пізніше наступного дня після відрядження або завершення лікування з наданням "Довідки про тимчасову непрацездатність студента (курсанта) навчального закладу І - IV рівнів акредитації, про хворобу, карантин і інші причини відсутності дитини, яка відвідує загальноосвітній навчальний заклад, дошкільний навчальний заклад" (форма № 095/о) затверджена наказом МОЗ України від 14.02.2012.

Відповідно до п.1 наказу Академії ДПтС від 27.12.2016 № 509 "Про допуск до проходження навчальної практики у 2016 - 2017 навчальному році та відрядження курсантів 2-го курсу Академії, які навчаються за освітньо-кваліфікаційним рівнем підготовки "молодший спеціаліст..." останній день проходження практики курсантами визначений як 09.02.2017.

Тобто, ОСОБА_3 по закінченню навчальної практики повинен був прибути до Академії ДПтС 10.02.2017.

В матеріалах справи міститься рапорт начальника 2-го курсу Лазаренка В.В., зі змісту якого вбачається, що курсант 126 навчальної групи 2-го курсу ОСОБА_3 до Академії ДПтС 10.02.2017 з навчальної практики не повернувся. При цьому, також зазначено, що причини неприбуття не повідомив та на телефонні дзвінки не відповідав, що підтверджується також актами від 10.02.2017 та від 11.02.2017 (а.с.69,70).

При цьому, в судовому засіданні у якості свідка допитано ОСОБА_7, який навчався разом з позивачем, та згідно пояснень якого, ОСОБА_3 неодноразово телефонував йому, та просив повідомити Лазаренка В.В. про його відсутність.

Водночас, з письмових пояснень Лазаренка В.В. та його рапорту (а.с.64,71), якого також допитано у якості свідка, вбачається, що йому стало відомо про хворобу ОСОБА_3 від його матері, а сам ОСОБА_3 телефонував йому лише один раз та повідомив, що точну дату прибуття до Академії повідомити не може, у зв'язку з тим, що продовжує хворіти.

Так, судом встановлено, що позивач повернувся до Академії ДПтС після навчальної практики лише 06.03.2017 надавши медичні довідки з Крижопільської окружної лікарні інтенсивного лікування та комунальної установи Крижопільський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги б/н і б/д та від 23.02.2017 № 80 відповідно (а.с.51,52).

Як вбачається з довідки від 23.02.2017 № 80 ОСОБА_3 мав приступити до навчання 04.03.2017, проте, як було встановлено судом у вказаний день до Академії ДПтС не прибув, а прибув до навчального закладу лише 06.03.2017 об 11:00, що є порушенням ч. 3 ст.91 Закону України "Про національну поліцію" та п.17 Інструкції з організації внутрішньої служби Академії ДПтС, затвердженої наказом Академії від 01.09.2016 № 346 дск та розпорядок дня Академії.

Наказом Академії ДПтС від 01.09.2016 № 346 дск встановлено шестиденний робочий тиждень з вихідним днем у неділю, розпорядком дня передбачено в робочі дні в тому числі і суботу відвідування занять курсантами з 08.00 год., що підтверджується довідкою проректора Академії ДПтС від 26.04.2017 № 130 (а.с.72,73-79,101). В свою чергу, 04.03.2017 та 06.03.2017 були для курсантів Академії робочими днями відповідно до розпорядку дня, затвердженого наказом Академії ДПтС № 346.

Тобто, позивач несвоєчасно прибув до Академії після закінчення навчальної практики, надавши керівництву Академії довідки про тимчасову непрацездатність невстановленого зразка, які містили незастережені виправлення, що і стало підставою для проведення службового розслідування щодо нього, внаслідок якого було прийнято рішення щодо звільнення позивача зі служби.

Проте, суд зазначає, що недоліки у складанні вказаних вище довідок, не можуть слугувати підставою для звільнення позивача, оскільки не спростовують факту звернення останнього до медичних закладів та перебуванні на лікуванні, що також підтверджується листами відповідних медичних установ. При цьому, вказане в свою чергу не звільняє позивача від обов'язку з'явитися до Академії ДПтС у визначений в довідці від 23.02.2017 № 80 строк.

Як встановлено судом, жодні інші документи та будь-які докази, що підтвердили би тимчасову непрацездатність позивача з 03.03.2017 по 06.03.2017 Академії ДПтС надано не було. Академія ДПтС про наявність таких доказів не знала та не могла знати. Службове розслідування було проведено на підставі наявних на момент його проведення доказів, на що, Академією ДПтС були вчинені всі можливі дії щодо отримання таких. Крім того, довідку встановленої форми № 095/о від 06.04.2017 № 49 (а.с.23), позивачем надано тільки разом з матеріалами адміністративного позову, і вона не була предметом дослідження під час проведення службового розслідування. До Академії ДПтС позивач з будь-якими заявами про перегляд наказу про накладення дисциплінарного стягнення не звертався.

Тобто, надання позивачем довідок не спростовує факту порушення позивачем службової дисципліни з 03.03.2017 по 06.03.2017, та може бути самостійною підставою для проведення службового розслідування та застосування до позивача заходів дисциплінарного впливу.

При цьому, посилання позивача на довідку (а.с.122), видану лікарем ОСОБА_8 про проходження обстеження та лікування ОСОБА_3 з 03.03.2017 по 06.03.2017, як на підставу своєї відсутності в розташуванні Академії ДПтС у зазначений вище період, суд до уваги не приймає, оскільки як було встановлено вище, вказана довідка до Академії ДПтС не надавалась. Крім того, зазначена довідка лікаря ОСОБА_8 не відповідає вимогам наказу Міністерства охорони здоров'я України від 14.02.2012 №110 "Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров'я незалежно від форм власності та підпорядкування". Так, зі слів ОСОБА_8, допитаної у якості свідка, встановлено, що зазначена довідка видана нею після огляду 03.03.2017 ОСОБА_3, який проводила вдома, по закінченню робочого дня. Зі слів свідка, у позивача гострого живота не було, а оскільки у вихідні дні поліклініка не працює, було поставлено попередній діагноз та рекомендовано з понеділка пройти гастроскопію. При цьому, на запитання, якої форми довідка повинна бути, та який порядок її видачі, відповідь не була надана у зв'язку із необізнаністю. Дані пояснення свідка суд оцінює критично, та вказує, що фактично жодної перешкоди прибути вчасно (04.03.2017) до Академії ДПтС у позивача не було. Крім цього, свідок ОСОБА_8 також зазначила про те, що позивач зі своїм батьком прийняли рішення пройти гастроскопію в Чернігові, що також вказує на безпідставне неприбуття до Академії ДПтС.

Щодо виду стягнення, накладеного на ОСОБА_3, то суд зауважує, що питання про обрання того чи іншого виду стягнення, відповідно до положень дисциплінарного статуту ОВС є виключним правом керівника органу.

При обранні виду стягнення береться до уваги характер скоєного позивачем дисциплінарного проступку, який полягає у безпідставному неприбутті на службу до Академії ДПтС у встановлені строки. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на позивача протягом 2016-2017 навчального року за порушення службової дисципліни неодноразово накладались стягнення (а.с.101), питання про обрання виду дисциплінарного стягнення виносилось на погодження Ради курсантського та студентського самоврядування Академії ДПтС (а.с.107), а також були враховані дані, що характеризують особу позивача, який зарекомендував себе з негативної сторони (а.с.110). Більше того, відносно позивача 28.12.2016 та 22.03.2017 розпочаті кримінальні провадження за скоєння злочинів, передбачених ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України та ч.1 ст.190 Кримінального кодексу України (а.с.108, 109). Вказане повністю спростовує обґрунтування позову про те, що він за час проходження служби зарекомендував себе з позитивного боку.

А отже, підсумовуючи все вищевикладене, наведене дає підстави дійти висновку, що жодних порушень процедури проведення службового розслідування з боку керівництва Академії ДПтС допущено не було, службове розслідування проведено на підставі наданих позивачем документів та інформації, є всебічним, повним, обґрунтованим, таким, що проведено у суворій відповідності до Порядку проведення службових розслідувань в Державній кримінально-виконавчій службі України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.03.2015 № 356/5. Під час накладення на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби за грубе порушення службової дисципліни Академія ДПтС діяла відповідно до законодавства та в межах своїх повноважень, а тому накази ректора Академії ДПтС від 10.03.2017 № 9/ст про накладення дисциплінарного стягнення та від 10.03.2017 № 38 о/с про звільнення зі служби згідно з п.6 ст.77 Закону України "Про національну поліцію" та п.8 ст.12 Закону України "Про дисциплінарний статут ОВС України" є законними та такими, що не підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про поновлення позивача на посаді рядового внутрішньої служби курсанта другого курсу денної форми навчання Академії ДПтС, то вони задоволенню також не підлягають, оскільки є похідними.

З урахуванням вищевикладеного, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, системного аналізу норм чинного законодавства, згідно ч.1 ст.71 та ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку, що обставини на які посилається відповідач, як підставу правомірності своїх дій, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та підтверджуються матеріалами справи, а тому у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Академії Державної пенітенціарної служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді належить відмовити повністю.

Керуючись ст. ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк