Справа № 809/1657/16
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/4364/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.,

представника апелянта Карпи Б.І.,

представника відповідача Тістечка Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу приватного підприємства «Фірма Хімекс» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Фірма Хімекс» до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень,

встановив:

Приватне підприємство «Фірма Хімекс» (далі - ПП «Фірма Хімекс») звернулося до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування рішень №№206050001/2016/00484/2, 206050001/2016/000485/2, 206000006/2016/000224/2 від 05.10.2016 року та картки відмови №206050001/2016/00551 від 04.10.2016 року, №№206050001/2016/00552, 20600000/2016/00245 від 05.10.2016 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.02.2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач - ПП «Фірма Хімекс» оскаржив постанову суду першої інстанції. Вважає, що вона винесена без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати і прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі зазначає, що для митного контролю і митного оформлення зазначеного у митній декларації товару ним були надані усі необхідні документи, визначені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, та заявлено митну вартість товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Однак, митним органом було видано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також прийнято рішення про коригування митної вартості. Вважає такі дії протиправними, оскільки усі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару були ним подані. Крім того, вказує на те, що підставою для винесення оскаржуваних рішень може бути лише наявність обґрунтованих сумнівів про невідповідність відомостей щодо митної вартості задекларованих товарів, а підстав для таких сумнівів у відповідача не було і їх наявність не доведена у суді.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з підстав, що у ній зазначені.

Представник Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду - скасуванню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що для здійснення декларування ввезених транспортних засобів, ПП «Фірма Хімекс» 28 вересня 2016 року в порядку ч. ст. 53 МК України надала Івано-Франківській митниці ДФС для митного оформлення повний комплект документів, визначений МК України, зокрема, до митного оформлення подані: контракти з узгодженими сторонами цінами, митні декларації № 206050001/2016/007764 від 28.09.2016 року на товар: вантажний сідловий тягач марки RENAULT модель MAGNUM DXS 520, №206050001/2016/007765 від 28.09.2016 року; напівпричіп-контенеровоз, 3-х осевий марки BURG, №206050001/2016/007766 від 28.09.2016 року; контейнеровоз-цистерна марки Т+А; платіжні документи, що підтверджують вартість придбаних транспортних засобів та оплату рахунків, а саме: платіжне доручення № 25 від 08.09.2016 року на суму 7200 Євро; платіжне доручення № 12 від 29.06.2016 року на суму 6000 Євро на оплату напівпричепа-контейнеровоза і контейнера цистерни.

Митним органом було надано позивачу вимогу про надання висновку експерта щодо визначення вартості зазначених транспортних засобів, без обґрунтування необхідності надання таких. Висновки експертів були отримані та направлені митному органу. Окрім цього митний орган звернувся до позивача про надання інформації щодо вартості перевезення причіпу з місця відправки до митного кордону України.

Після розгляду документів митний орган відмовив у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення: № 206050001/2016/00552 від 05.10.2016 року - на контейнер-цистерну; № 20600000/2016/00245 від 05.10.2016 року - на напівпричіп - контейнеровоз, № 206050001/2016/00551 від 04.10.2016 року - на сідельний тягач.

04.10.2016 року Івано-Франківська митниця ДФС винесла рішення про коригування митної вартості товарів № 206050001/2016/000484/2 - на сідельний тягач, а 05.10.2016 року рішення про коригування митної вартості № 206050001/2016/000485/2 - на контейнер-цистерну та № 206000006/2016/000224/2 - на напівпричіп-контейнеровоз.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні адміністративного позову виходив з того, що приймаючи оскаржувані рішення про відмову у прийнятті митної декларації та коригування митної вартості товару митний орган діяв на підставі в межах повноважень та у спосіб передбачений законом, а тому підстав для скасування оскаржуваних рішень немає.

З такими висновкам суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною ч.5 ст.54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України митний орган може вiдмовити у митному оформленнi товарiв за заявленою декларантом митною вартiстю виключно за наявностi обґрунтованих пiдстав вважати, що заявлено неповнi та недостовiрнi вiдомостi про митну вартiсть товарiв, у тому числi невiрно визначено митну вартiсть товарiв, у разi: невiрно проведеного декларантом розрахунку митної вартостi; неподання основних документiв, якi пiдтверджують вiдомостi про заявлену митну вартiсть товарiв (згiдно з перелiком та вiдповiдно до умов, наведених у ч.2 ст.53 цього Кодексу); невiдповiдностi обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартостi товару умовам, наведеним у гл.9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально пiдтвердженої офiцiйної iнформацiї митних органiв iнших країн щодо недостовiрностi заявленої митної вартостi.

Згідно ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Частинами 2 та 3 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до ч. ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару всі необхідні документи, що передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України.

Вимагаючи надання додаткових документів митний орган не вказав, які саме розбіжності чи ознаки підробки він виявив у поданих декларантом документах, а також які конкретно відомості щодо числових значень складових митної вартості товару чи ціни, яка була сплачена/підлягала сплаті за цей товар потребують перевірки та/або додаткового підтвердження. Тобто, окрім, власне, переліку додаткових документів, відповідач не зазначив про обставини, які викликають у нього сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості.

Виходячи з вищенаведених норм Митного кодексу України, обов'язком митного органу є зазначити, які конкретні обставини викликають сумніви неповнi та недостовiрнi вiдомостi про митну вартiсть товарiв, у тому числi невiрно визначено митну вартiсть товарiв, невiрно проведеного декларантом розрахунку митної вартостi, неподанні основних документiв, якi пiдтверджують вiдомостi про заявлену митну вартiсть товарiв та причини неможливості підтвердження заявленої митної вартості на підставі поданих ним документів.

У рішенні про коригування митної вартості також відсутні відомості про конкретні факти чи обставини, встановлені під час митного оформлення, оцінивши які в сукупності митниця прийняла рішення про неможливість застосування першого методу для визначення митної вартості імпортованого позивачем товару.

Однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз'яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів обставин, про які зазначено вище, свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний, методу визначення митної вартості оцінюваного товару.

Крім того, митний орган в оскаржуваному рішенні послався на неможливість застосування попередніх методів визначення митної вартості відповідно до ст.ст.69-60, 62 та 63 МК у зв'язку із відсутністю цінової інформації, проте у вказаному ж рішенні відповідач визначив митну вартість за резервним методом з урахуванням інформації, наявної в митному органі та отриманої шляхом направлення електронного повідомлення.

Приймаючи рішення про визначення митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом визначено таку вартість товару, що є порушенням ст.55 Митного кодексу України.

У якості причин відмови у застосуванні митної вартості, визначеної позивачем, митниця зазначає про встановлення розбіжностей; зокрема, зазначає, що на вимогу посадової особи митниці декларант надав висновок експерта № 59 від 03.10.2016 року, де зазначається, що вартість напівпричепа становить 80563 грн., тобто, експертний висновок заперечує вартість, яка вказана в рахунку фактурі (1500 Євро). Також були надані висновки експертів на цистерну-контейнер; вантажний сідовий тягач, за якими так само вартість, яку визначили експерти, відрізняється від заявленої вартості в МД.

Апеляційний суд зазначає, що про такі розбіжності митний орган заявив лише після отримання додаткової інформації від позивача. Натомість ст. 53 МК України говорить про те, що обґрунтування сумнівів має бути наведене митним органом на стадії подання документів для митного оформлення і виявлення у них розбіжностей.

Отже, судом першої інстанцій безпідставно не взято до уваги, що відповідачем не підтверджено належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар. Правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована; наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Апеляційний суд звертає увагу на те , що документи, подані ПП «Хімекс» до митного органу з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, містять усю необхідну інформацію про вартість товару та відповідають вимогам митного законодавства. Також вказані документи містять об'єктивні і достовірні дані, що піддаються обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору.

Таким чином, Івано-Франківською митницею ДФС не доведено наявність обґрунтованих сумнівів при здійсненні митного оформлення щодо достовірності поданих декларантом відомостей щодо ціни товару, а тому відомості про заявлену позивачем митну вартість є об'єктивними та такими, що піддаються обчисленню і підтверджуються документально, тобто відповідають вимогам чинного законодавства.

З врахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що ПП «Хімекс» при здійсненні митного оформлення товарів правомірно визначив їх митну вартість - за ціною договору, а відповідач не мав правових підстав застосовувати резервний метод визначення митної вартості товару.

З врахуванням того, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам, суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційну скаргу слід задовольнити, як і позовні вимоги ПП«Фірма «Хімекс».

У зв'язку із задоволенням позову в користь позивача слід присудити з відповідача судові витрати у вигляді судового збору за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 13304,51 грн.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу приватного підприємства "Фірма Хімекс"задовольнити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року у справі № 809/1654/16 скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги приватного підприємства "Фірма Хімекс" задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Івано-Франківської митниці про коригування митної вартості товарів № 206050001/2016/000484/2 від 04 жовтня 2016 року, № 206050001/2016/000485/2 від 05 жовтня 2016 року, № 206000006/2016/000224/2 від 05 жовтня 2016 року.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: № /2016/00551 від 04 жовтня 2016 року, № 206050001/2016/00552 від 05 жовтня 2016 року, № 20600000/2016/00245 від 05 жовтня 2016 року.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України на користь ПП «Фірма Хімекс» витрати на оплату судового збору в розмірі 13304,51 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя Л.П. Іщук

Судді Т.В. Онишкевич

Р.П. Сеник

Постанова складена в повному обсязі 14.08.2017 року