Справа № 823/1124/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року справа № 823/1124/17

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської районної державної адміністрації про визнання незаконними рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Черкаської районної державної адміністрації (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним рішення Черкаської районної державної адміністрації, викладене в листі №1797/01-22 від 10.07.2017 в частині не задоволення заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,9 га зі зміною цільового призначення із лісогосподарського призначення на ведення особистого селянського господарства в приватну власність в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області, в повному обсязі, як таке, що не відповідає вимогам Закону та порушує права ОСОБА_1;

- зобов'язати Черкаську районну державну адміністрацію повторно розглянути заявуОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,9 га зі зміною цільового призначення із лісогосподарського призначення на ведення особистого селянського господарства в приватну власність в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області - та прийняти відповідне рішення передбачене ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що він звернувся до Черкаської районної державної адміністрації із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,9 га зі зміною цільового призначення із лісогосподарського призначення на ведення особистого селянського господарства в приватну власність в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області. Черкаська районна державна адміністрація листом №1797/01-22 від 10.07.2017 відмовлено позивачу у наданні відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою, в зв'язку з тим, що позивачем на надано до заяви довідки з державної статистичної світності (6-зем), що унеможливлює розгляд заяви та рекомендовано звернутись до місцевого центру надання адміністративних послуг для замовлення вказаної довідки. На думку позивача, ст. 118 Земельного кодексу України передбачає вичерпні підстави для відмови в наданні відповідного дозволу на розробку проекту із землеустрою, однак відповідач відмовивши йому у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою не у спосіб, що визначений Земельним кодексом України.

Відповідач надав до суду письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що листом №1797/01-22 від 10.07.2017 відповідачем правомірно відмовлено позивачу у наданні відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою, в зв'язку з тим, що позивачем на надано до заяви довідки з державної статистичної світності (6-зем), що унеможливлює розгляд заяви та рекомендовано звернутись до місцевого центру надання адміністративних послуг для замовлення вказаної довідки.

Розгляд справи розпочато у відкритому судовому засіданні, однак суд дійшов висновку здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, тому на підставі ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Суд встановив, що ОСОБА_1 26.06.2017 звернувся до Черкаської районної державної адміністрації із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,9 га зі зміною цільового призначення із лісогосподарського призначення на ведення особистого селянського господарства в приватну власність в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області.

Черкаська районна державна адміністрація листом №1797/01-22 від 10.07.2017 відмовлено позивачу у наданні відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою, в зв'язку з тим, що позивачем на надано до заяви довідки з державної статистичної світності (6-зем), що унеможливлює розгляд заяви та рекомендовано звернутись до місцевого центру надання адміністративних послуг для замовлення вказаної довідки.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд враховує, що земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Громадянам для ведення городництва передаються у власність та надаються у користування землі, віднесені до категорії земель сільськогосподарського призначення (п. "а" ч. 3 ст. 22 ЗК України).

Згідно з ст. 22 Земельного кодексу України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об'єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель. Землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Разом з цим, ч. 1 ст. 55 Земельного кодексу України визначено, що до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Земельного кодексу України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Частиною 2 ст. 20 Земельного кодексу України визначено, що зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України (ч. 7 ст. 20 Земельного кодексу України).

Таким чином, зміна цільового призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив відповідача надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,9 га зі зміною цільового призначення із лісогосподарського призначення на ведення особистого селянського господарства в приватну власність в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області.

Необхідно звернути увагу, що у відповідності до ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України, районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) ведення водного господарства;

б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті;

в) індивідуального дачного будівництва.

Із вищевикладеного суд дійшов висновку, що Черкаська районна державна адміністрація не є розпорядником земель, право на яку заявляє позивач в заяві від 26.06.2017 щодо надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,9 га зі зміною цільового призначення із лісогосподарського призначення на ведення особистого селянського господарства в приватну власність в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області, що виключає можливість зобов'язання Черкаської районної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність.

Разом з цим, необґрунтованим є посилання відповідача на ненадання позивачем до заяви довідки з державної статистичної світності (№6-зем), оскільки наказом Державної служби статистики України від 19.08.2015 №190 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Державного комітету статистики України від 05 листопада 1998 року №377 «Про затвердження форм державної статистичної звітності з земельних ресурсів та Інструкції з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми NN 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем)»» визнано таким, що втратив чинність, наказ Державного комітету статистики України від 05 листопада 1998 року №377 «Про затвердження форм державної статистичної звітності з земельних ресурсів та Інструкції з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми NN 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем)», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 14 грудня 1998 року за №788/3228 (зі змінами).

Згідно із ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 14, 86, 94, 128, 159-163, 167, 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, або без виклику особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель