Справа № 43032/09/2070
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2010-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07.10.2010 р. справа № 2а- 43032/09/2070 Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сліденко А.В.,

при секретарі судового засідання Алексєєнко О.В.,

за участі представників :

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Комунального підприємства "Харківський міський Ломбард"
до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі міста Харкова
проскасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Комунальне підприємство «Харківський міський ломбард»звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив скасувати податкові повідомлення рішення відповідача, Державної податкової інспекції у Жовтневому районі міста Харкова №/0 від 07.07.2010р., №/1 від 30.07.2009р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач указав наступне. У правовідносинах з видачі громадянам грошових коштів у позику під заставу належного цим громадянам майна та подальшого продажу означеного майна в разі невиконання боржником своїх зобовязань ломбард не є посередником. Отже п.12.3 ст.12 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»не може бути застосований до правовідносин за участі ломбарда як кредитора громадян за договорами позики. Таким чином, ломбард не має обовязку утримувати податок з доходів фізичних осіб з громадян як боржників за укладеними договорами позики при продажу ломбардом або іншою особою на виконання розпорядження ломбарда належного цим громадянам майна. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги і доводи заявленого позову, просив суд прийняти рішення про задоволення позову.

Відповідач, Державна податкова інспекція у Жовтневому районі міста Харкова з поданим позовом не погодився.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач указав наступне. У випадках невиконання позичальниками своїх обовязків перед підприємством під час закінчення строку дії договору позики, Позивачем було реалізовано предмети застави брухт дорогоцінних металів, прийнятий під заставу та своєчасно не викуплений заставодавцями Національному банку України, промислові товари, прийняті під заставу та своєчасно не викуплені заставодавцями через комісійний магазин, який належить КП «Харківський міський ломбард», які не було повернуто, та майно, що знаходилось у заставі реалізовано, на загальну суму 339756,00 грн. Із сум коштів одержаних від цього продажу (включаючи основну суму наданої платнику податку застави), як передбачено п. 1.15 ст. 1 та п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», субєкт господарювання має нарахувати, утримувати та перераховувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб у порядку, визначеному статтею 8 Закону та за ставкою п. 7.1 ст. 7 Закону. В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи і вимоги заперечень проти позову, просив суд ухвалити рішення про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

З 29.05.2009р. по 19.06.2009р. ДПІ у Жовтневому районі міста Харкова була проведена планова виїзна перевірка КМ «Харківський міський ломбард»(ідентифікаційний код 32436805) з питання дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2006р. по 31.12.2008р., валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2006р. по 31.12.2008р.

Результати перевірки оформлені актом від 24.06.2009р №1043/22-17/03062088.

07.09.2009р. з посиланням на даний акт ДПІ у Жовтневому районі міста Харкова було винесено податкове повідомлення-рішення №/0, яким визначено податкове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в загальному розмірі 149.985,00грн. (основний платіж 49.995,00грн.; штраф 99.990,00грн.).

Стосовно вказаного податкового повідомлення-рішення позивачем було розпочато передбачену ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»процедуру оскарження рішень контролюючих органів.

За наслідками такої процедури сума податкового зобовязання, визначеного первісним податковим повідомленням-рішенням, залишилась незмінною, а тому з метою доведення нового граничного строку оплати означеного податкового зобовязання ДПІ було складено та направлено на адресу позивача податкове повідомлення-рішення №/1 від 30.07.2009р.

З огляду на викладене суд вважає, що при розвязанні спору належить перевірити на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України і первісне податкове повідомлення-рішення, позаяк саме цей правовий акт індивідуальної дії створив для позивача обовязок здійснити до бюджету додатковий платіж, і податкове повідомлення-рішення, що було складено відповідачем в процедурі оскарження рішень контролюючих органів, позаяк це податкове повідомлення рішення визначило строк виконання обовязку, а отже і первісне, і наступне податкове повідомлення-рішення вплинули на права та обовязки позивача у публічно-правових відносинах в сфері оподаткування.

Як зясовано судом, фактичною підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень слугував відображений в акті від 24.06.2009р. №1043/22-17/03062088 висновок ДПІ про порушення КП «Харківський міський ломбард»вимог п.19.2 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», а саме: неутримання податку з доходів фізичних осіб з грошових сум, що були отримані КП «Харківський міський ломбард»від продажу одержаного в заставу майна громадян позичальників в разі невиконання такими громадянами обовязку по поверненню кредиту, що спричинило заниження податку з доходів фізичних осіб на 49.995,00грн.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаного висновку відповідача і винесеного на підставі такого висновку спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд зазначає таке.

Правовідносини з приводу справляння податку з доходів фізичних осіб унормовані Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Відповідно до ст.17 названого закону особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є працедавець (самозайнята особа), який виплачує такі доходи на користь платника податку (такої самозайнятої особи) (п.17.1 ст.17); особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є: а) для оподатковуваних доходів з джерелом їх походження з України - податковий агент; б) для іноземних доходів та тих, чиє джерело виплати знаходиться в осіб, звільнених від обов'язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету, - платник податку, отримувач таких доходів; в) для доходів, що виплачуються на користь платника податку фізичними особами, - такий платник податку (п.17.2 ст.17).

За визначенням п.1.15 ст.1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»податковим агентом є юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

За матеріалами справи між позивачем, Комунальним підприємством «Харківський міський ломбард»та громадянами укладались угоди позики на умовах фінансового кредиту, що забезпечувались заставою належного позичальникам майна. Внаслідок виконання згаданих угод за період липень грудень 2006р., січень грудень 2007р., січень грудень 2008р. позивачем, КП «Харківський міський ломбард»у звязку з неповерненням громадянами одержаних у позику коштів було реалізовано заставне рухоме майно на суму 339.756,00грн. Обставини укладання зазначених угод позики, реалізації заставного майна, наведені в акті від 24.06.2009р. №1043/22-17/03062088 фінансові показники цих операцій визнані сторонами по справі в ході судового засідання, у суду не має сумнівів в добровільності визнання перелічених обставин та їх достовірності, стосовно вказаних обставин відсутній спір, а тому перелічені обставини перед судом не доказуються.

Суд відзначає, що за правилом п.12.3 ст.12 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»якщо об'єкт рухомого майна продається за посередництвом юридичної особи (її філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу) або представництва нерезидента, то така особа вважається податковим агентом платника податку стосовно оподаткування доходів, отриманих таким платником податку від такого продажу.

Проаналізувавши положення чинного національного законодавства України, суд зауважує на відсутності визначення дефініції «посередництво».

Частиною 1 ст.589 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Оскільки у спірних правовідносинах позивач здійснював реалізацію належного громадянам заставного майна особисто та передавав таке майно на реалізацію до Національного банку України і отримував одержані внаслідок реалізації кошти, тобто вчиняв організаційно-правові заходи, спрямовані на продаж певного майна, то позивач в розумінні п.12.3 ст.12 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»позивач є посередником у правовідносинах з продажу належного громадянам позичальникам рухомого майна.

За таких обставин, позивач як особа, яка шляхом вжиття організаційно-правових заходів забезпечила обєктивну можливість продажу належного громадянам позичальникам рухомого майна, що знаходилось в заставі КП «Харківський міський ломбард», є податковим агентом стосовно одержаних громадянами внаслідок продажу майна доходів.

Згідно з п.п.8.1.1 п.8.1 ст.8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

З приписів наведеної норми закону слідує, що податок з доходів фізичних осіб утримується за рахунок доходу, тобто наявна сума доходу підлягає зменшенню на суму податку, а відтак, доводи позивача про неможливість утримання у спірних правовідносинах податку з доходів фізичних осіб не узгоджуються з належною нормою матеріального права - п.п.8.1.1 п.8.1 ст.8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Обовязки осіб, які відповідно до цього Закону мають статус податкових агентів, визначені п.19.2 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», а саме:

а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок;

б) надавати у строки, встановлені законом для податкового кварталу, якщо інше не визначено нормами цього Закону, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також сум утриманого з них податку податковому органу за місцем свого розташування. У разі коли зазначена особа протягом звітного кварталу не виплачує такі доходи або виплачує доходи не всім платникам податку, зазначена звітність не подається або подається стосовно платників податку, які фактично отримали такі доходи. Запровадження інших форм звітності із зазначених питань не припускається;

в) надавати платнику податку на його вимогу відомості про суму виплаченого на його користь доходу, суму застосованих соціальних податкових пільг та суму утриманого податку;

г) надавати податковому органу інші відомості з питань оподаткування доходів окремого платника податку в обсягах та за процедурою, визначеною цим Законом та Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Доказів виконання перелічених обовязків у спірних правовідносинах позивач, КП «Харківський міський ломбард»до суду не подав, а доводи позивача про відсутність підстав для їх виконання спростовуються нормами Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

При вирішенні спору суд також бере до уваги висновок комісійної судової економічної експертизи №2538 від 28.07.2010р., яка була проведена Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. заслуженого професора ОСОБА_3 на виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2010р. по справі №2а-43032/09/2070. Даним висновком фактично підтверджено розрахункову правильність висновків акту перевірки від 24.06.2009р. №1043/22-17/03062088. Письмових заперечень проти зазначеного висновку позивач до суду не подав.

Таким чином, доводи КП «Харківський міський ломбард»про неправомірність нарахування податку з доходів фізичних осіб за епізодом неутримання податку з доходів від реалізації заставного рухомого майна не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

При вирішенні спору судом були враховані вимоги ст.11 КАС України щодо офіційного зясування всіх обставин по справі, але доказів неправильного обрахування відповідачем, ДПІ податку з доходів фізичних осіб за даним епізодом не виявлено.

Розвязуючи спір, суд бере до уваги, що позивач також не подав до суду письмових заперечень проти епізоду нарахування податку з доходів фізичних осіб за фактом неправомірного застосування в липні 2008р. податкової пільги до доходу у вигляді заробітної плати, що була нарахована у місяць звільнення працівника.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту порушення спірними податковими повідомленнями-рішеннями прав та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, то в задоволенні позову в частині вимоги щодо визнання нечинними і скасування спірних податкових повідомлень-рішень належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст.7-11, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч.ч. 1, 2 ст. 160, ст.161, ч. 1 ст. 162, ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Комунального підприємства "Харківський міський Ломбард" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі міста Харкова про скасування рішення залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили згідно з ст..254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст..186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч.3 ст.160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Постанова у повному обсязі виготовлена 12.10.2010р.

Суддя Сліденко А.В.