Справа № 813/1463/17
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2017 року Справа № 813/1463/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Офісу великих платників податків ДФС до Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» про стягнення коштів з рахунків платника податків,

в с т а н о в и в :

Офіс великих платників податків ДФС (далі - Офіс ВПП ДФС) звернулось до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» (далі - ПАТ«Шахта «Надія»), в якому просить стягнути до бюджету з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, в рахунок погашення податкового боргу 156 915,87 грн, який виник внаслідок несплати податкових зобовязань з податку на додану вартість, визначених самостійно відповідачем, а також пені за несвоєчасну сплату податкових зобовязань.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному розмірі.

Відповідач в судове засідання 03.08.2017 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Будучи присутнім в судовому засіданні 04.05.2017 проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях, суть яких полягає в наступному. Предметом позову є податковий борг підприємства з податку на додану вартість, який виник на підставі податкових декларацій за грудень 2016 року та січень 2017 року. Підприємство сплатило платіжними дорученнями № 74 від 13.01.2017 385 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за грудень 2016 року» та № 218 від 30.01.2017 79 877,00грн з призначенням платежу «ПДВ за січень 2017 року». З посилання на пункт 102.4 статті 102 Податкового кодексу України ствердив, що пеня в сумі 25 286,87 грн нарахована з пропущенням строків позовної давності, Просив відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини, на які сторони посилаються посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідач - ПАТ «Шахта «Надія» зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності - юридична особа за № 1 000517 та перебуває на обліку платника податків в Львівському управлінні Офісу великих платників податків ДФС від 01.09.1997 за №02-214.

Згідно до довідки Львівського управління Офісу ВПП ДФС про розрахунок суми податкового боргу з ПДВ по ПАТ «Шахта «Надія» за період з 01.01.2017 по 02.03.2017, суми податкових зобовязань, самостійно узгоджені платником або узгоджені в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачені у встановлений строк становлять 216 487,52 грн та складаються з:

- основного боргу в розмірі 131 629,00 грн (за податковими деклараціями з податку на додану вартість № від 18.01.2017 79 877, 00 грн; та № від 17.02.2017 51 752, 00 грн).

- пені в розмірі 25 286,87 грн (за податковою декларацією № НОМЕР_1 від 20.04.2011).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).

Згідно до статті 16 Податкового кодексу платники податків зобов'язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до статті 41 Податкового кодексу контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, є органи доходів і зборів.

Згідно з пунктом 14.1.156. статті 14 Податкового кодексу податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пункту 14.1.175. статті 14 Податкового кодексу податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 49.2. статті 49 Податкового кодексу платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

У відповідності до пункту 54.1. статті 54 Податкового кодексу крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, ПАТ «Шахта «Надія» за період з грудня 2016 року по січень 2017 року задекларовано податкові зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 131 629,00 грн, а саме:

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 18.01.2017 79 877, 00 грн;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.02.2017 51 752, 00 грн.

Відповідно до п.87.9 статті 87 Податкового кодексу у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобовязані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напрямку сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 Податкового кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідач стверджує про часткову сплату самостійно задекларованих зобовязань платіжними дорученнями №74 від 13.01.2017 в сумі 385 000, 00 грн та № 218 від 30.01.2017 в сумі 79 877, 00 грн. Вказане, на думку відповідача, впливає на розмір заявлених позовних вимог.

У звязку з цим суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що ПАТ «Шахта «Надія» частково сплачено суму самостійно задекларованих зобовязань на підставі податкових декларацій за грудень 2016 року та січень 2017 року платіжними дорученнями:№74 від 13.01.2017 на суму 385 000, 00 грн з призначенням платежу «ПДВ за грудень 2016 року» та № 218 від 30.01.2017 на суму 79 877, 00 грн з призначенням платежу «ПДВ за січень 2017 року».

Судом встановлено, що сплачені відповідачем до бюджету кошти в сумі 6 582,29 грн (платіжне доручення від 23.01.2017 №9445170) та кошти в сумі 73 294,71 грн (платіжне доручення від 30.01.2017 №9726848)на загальну суму 79 877,00грн зараховано в порядку черговості сплати заборгованості минулих років, а саме: частково погашено податковий борг по декларації № від 20.04.2011.

Залишок податкового боргу по ПДВ по ПАТ «Шахта «Надія» за 2011 рік станом на 01.01.2017 (згідно до податкової декларації № від 20.04.2011) становив 2 108 518,45 грн, яка платником не сплачена.

Після сплати коштів 23.01.2017 в сумі 6 582,26 грн заборгованість по даній декларації зменшилась та станом на 23.01.2017 становила 2 101 936,16 грн, а після сплати коштів 30.01.2017 в сумі 73 294,71 грн заборгованість по даній декларації зменшилась та станом на 30.01.2017 становила 2 028 641,45 грн (структура залишку податкового боргу наявна в матеріалах справи).

Таким чином, сума податкового боргу ПАТ «Шахта «Надія» і далі становить 156 915,87 грн, в тому числі, основна сума зобовязань - 131 629,00 грн та пеня 25 286,87 грн.

Сума податкового зобовязання ПАТ «Шахта «Надія» самостійно визначена платником податків, є узгодженою та у встановлені строки до бюджету не сплачена.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби у відповідності до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3. Податкового кодексу податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Згідно з вимогами пункту 59.4. Податкового кодексу податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаних положень Податкового кодексу контролюючим органом надіслано на адресу відповідача податкові вимоги: форми «Ю1» від 23.10.2001 № 1/7 та форми «Ю2» від 16.11.2001 №2/6.

Згідно з вимогами пункту 59.5. Податкового кодексу у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно підпункту 60.1.1 пункту 60.1. Податкового кодексу податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

Львівським управлінням Офісу ВПП ДФС долучено до матеріалів справи зворотній бік інтегрованих карток відповідача по податку на додану вартість за 2017 рік, в якій відображено платіж у сумі 79 877,00 грн, яким частково погашено податковий борг в порядку черговості по декларації № від 20.04.2011.

Щодо сплаченої за платіжним дорученням від 13.01.2017 року суми 385 000,00 грн з призначенням платежу «ПДВ за грудень 2016», то така інформація в інтегрованій картці ПАТ «Шахта «Надія» відсутня.

Львівське управління Офісу ВПП ДФС листом від 30.03.2017 № 18334/10/29-10-48-08 повідомило ПАТ «Шахта «Надія» про те, що сплачені 13.01. 2017 року кошти в сумі 378417,71 грн обліковуються в Червоноградській ОДПІ (Сокальське відділення) в ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до зясування». Одночасно платнику було розяснено про необхідність звернення до Червоноградської ОДПІ (Сокальське відділення) з проханням про перезарахування вказаних коштів на казначейський рахунок для сплати ПДВ (а.с.30).

Однак ПАТ «Шахта «Надія» з заявою про перезарахування коштів звернулося лише 26.07.2017, що підтверджується копією такої заяви, долученої представником відповідача до матеріалів справи.

Вказане свідчить про те, що сплачена платіжним дорученням №74 від 13.01.2017 сума не могла вплинути на розмір податкового боргу, який є предметом даного позову.

Щодо правомірності нарахування пені в розмірі 25 286,87 грн, то суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобовязані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог п.п.129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу при самостійному нарахуванні суми грошового зобовязання платником податків нарахування пені розпочинається від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобовязання, визначеного цим Кодексом та нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобовязань (п.п.129.3.1 пункт 129.3 статті 129 Податкового кодексу).

Відповідно до пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу пеня, визначена п.п.129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин та ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Тобто пеня виникає на день погашення податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п.129.3.4 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу у разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

Враховуючи зазначене, тільки після сплати самостійно визначеної суми грошового зобовязання, виникає пеня за увесь період несплати боргу.

Тому, заборгованість по пені в сумі 6 328,95 грн, яку нараховано за період 04.05.2011 по 22.01.2017, виникла 23.01.2017 та по пені в сумі 70 709,92 грн, яку нараховано за період 04.05.2011 по 29.01.2017, виникла 30.01.2017.

Отже, термін позовної давності по нарахованих сумах пені розпочинається 23.01.2017 та відповідно 30.01.2017.

Ураховуючи наведене, пеня нарахована в межах 1095 днів, визначених пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу (Контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобовязань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, та/або граничного строку сплати грошових зобовязань. Нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобовязань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобовязання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку).

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу у разі якщо грошове зобовязання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у звязку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобовязання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Отже, податковий борг по пені, яка є предметом даного спору, виник 23.01.2017, а позовна заява подана до суду 12.04.2017, тобто в межах строку позовної давності.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 Податкового кодексу.

Згідно з пунктом 95.1. статті 95 Податкового кодексу контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.1. статті 95).

У відповідності до пункту 95.3. цієї ж статті стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Матеріалами справи підтверджується наявність податкового боргу ПАТ «Шахта «Надія», розмір якого становить 156 915,87 грн.

Ураховуючи викладене, суд дійшов переконання, що позовні вимоги Офісу ВППДФС є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до повного задоволення шляхом стягнення коштів в сумі 156 915,87 грн з рахунків платника податків ПАТ «Шахта «Надія» у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» (місцезнаходження: с. Сілець, Сокальський район, Львівська область, 80086, ) у банках, обслуговуючих цього платника податків, 156 915 (сто пятдесят шість тисяч девятсот пятнадцять) грн 87 к. в рахунок погашення податкового боргу.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома О.П.