Справа № 826/11174/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 року м. Київ К/800/9567/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Головчук С.В., Штульман І.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ректора Національного авіаційного університету Кулик М.С. на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2014р. у справі за позовом Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» до ректора Національного авіаційного університету Кулик М.С. про визнання дій протиправними, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року Всеукраїнська громадська організація «Комітет конституційно-правового контролю України» звернулася до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача, які полягали у ненаданні інформації за запитом.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 16.08.2013р. в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2014р. постанову окружного суду скасовано та ухвалено нову про задоволення позову.

Визнано протиправними дії та бездіяльність відповідача, які полягають у ненаданні інформації на запит позивача від 05.03.2013р.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалене апеляційним судом рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судами встановлено, що ВГО «Комітет конституційно-правового контролю України в особі його структурного підрозділу - Управління контролю державних органів та закладів сфери освіти і науки звернулася до відповідача із запитом на інформацію від 05.03.2013р. (а.с. 7), в якому просила надати належним чином засвідчені копії документів: статут Вищого навчального закладу; свідоцтво про реєстрацію ВНЗ; довідку про включення ВНЗ до Державного реєстру ВНЗ України з додатками; ліцензію ВНЗ та додатки до неї; довідку з ЄДРПОУ; правила прийому до ВНЗ у 2013 році; положення про приймальну комісію ВНЗ; наказ про затвердження складу приймальної комісії ВНЗ; план роботи та графік засідань приймальної комісії ВНЗ; дислокацію приміщень, які задіяні для підготовки та проведення прийому абітурієнтів до ВНЗ; встановлені квоти прийому до ВНЗ різних категорій осіб.

Додатково просили надіслати перепустки до ВНЗ для представників організації та позивача, забезпечити розміщення на інформаційних стендах ВНЗ оголошення Управління, забезпечити запрошення представників позивача та Управління на засідання приймальної комісії, інші заходи, пов'язані з проведенням приймальної кампанії до ВНЗ.

Позивачем також повідомлено, що він, як запитувач інформації, зобов'язується виконати всі зобов'язання, покладені на запитувача інформації Законом України «Про доступ до публічної інформації».

У відповіді від 20.03.2013р. (а.с. 8) відповідач повідомив, що він не є розпорядником запитуваної інформації, тому не може її надати. Щодо вимог про спостереження та надання перепусток, то відповідач просив надіслати копію дозволу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України про надання організації права спостереження за роботою приймальних комісій. Відповідач також зазначив, що не може погодити розміщення на своїх інформаційних стендах об'яв у запропонованій запитувачем редакції з метою недопущення введення в оману абітурієнтів відносно організаційно-правової форми позивача.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач хоча і є розпорядником запитуваної інформації, проте позивач при зверненні із запитом був зобов'язаних оплатити фактичні витрати на копіювання та друк документів, що зроблено не було, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Крім того, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу наявності в нього відповідного права на ведення спостереження за роботою приймальних комісій, а витребування громадськими організаціями належним чином засвідчених копій документів не передбачено чинним законодавством України.

Скасовуючи рішення окружного суду та задовольнивши позовні вимоги, апеляційний суд виходив з того, що запит позивача містив всі необхідні реквізити, передбачені статтею 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а тому у відповідача, на підставі вищенаведених норм, виник обов'язок надати публічну інформація, яка міститься в запиті. Виключний перелік підстав для відмови у наданні інформації передбачений пунктами 1-4 частини першої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» і жоден з них не може бути застосовано до спірних правовідносин.

Крім того, апеляційний суд виходив з того, що запитувана позивачем інформація полягала у проханні надати публічну інформацію, відповідно до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації», а не у наданні позивачу права вести спостереження за роботою приймальної комісії, як вважає позивач, тому посилання відповідача на недотримання позивачем Умов прийому до вищих навчальних закладів у 2013 році, затверджені Наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 05.11.2013р. №1244 є безпідставними.

Також, апеляційний суд виходив з того, що відповідачем в порушення вимог частини третьої статті 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не визначено розміру фактичних витрат на копіювання та друк документів, що запитувалися позивачем та не надано розрахунок із зазначенням реквізитів для сплати таких витрат, а відтак у позивача не виникло обов'язку відшкодування фактичних витрат на копіювання та друк запитуваної інформації. Крім того, позивач в надісланому запиті зазначив, що зобов'язується виконати всі зобов'язання, покладені на запитувача інформації Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Крім того, апеляційний суд виходив з того, що ВГО «Комітет конституційно-правового контролю України», як юридична особа, делегувала свої повноваження Управлінню контролю державних органів та закладів сфери освіти і науки через Положення про Управління, а також наділила відповідними повноваженнями начальника Управління - Снігир Т.В., визначивши їх в Положенні про Управління та видавши на її ім'я довіреність.

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки апеляційного суду не спростовують та є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи апеляційний судом встановлено, що запит на отримання інформації подано з дотриманням вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», запит на інформацію не містив вимоги про розглошення персональних даних, відповідачем протиправно відмовлено в наданні такої інформації, а тому апеляційним судом обґрунтовано прийнято рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційним судом правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ректора Національного авіаційного університету Кулик М.С. відхилити, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.В. Головчук

І.В. Штульман