Справа № 750/3412/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 серпня 2017 року м. Київ К/800/27924/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Смокович М.І., розглянувши касаційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 15 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "Сіверянка"", про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "Сіверянка"", про зобов'язання зарахувати до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди її роботи з 23.11.1984 по 31.07.1992 та з 23.12.1993 по 23.12.1998, а також зобов'язати відповідача з 19.01.2017 призначити їй пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 згідно з пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 15 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2017 року, позовні вимоги задоволено.

Визнано неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови позивачу зарахувати періоди роботи з 23.11.1984 по 31.07.1992 та з 23.12.1993 по 23.12.1998 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до пункту "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 23.11.1984 по 31.07.1992 та з 23.12.1993 по 23.12.1998 до пільгового стажу та призначити пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 із зменшенням пенсійного віку відповідно до пункту "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з дня звернення її із заявою про призначення пенсії, тобто з 19 січня 2017 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на користь позивача судовий збір в сумі 1280,00 гривень.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга, в якій скаржник просить скасувати постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 15 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2017 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що позивач звернулась до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 у відповідності до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", надавши трудову книжку, яка заповнена відповідно до положень внесення записів до трудових книжок, в якій містяться усі необхідні записи для підтвердження трудового стажу позивача.

Так, ОСОБА_1 працювала на Чернігівській фабриці гумотехнічних виробів і виконувала роботи безпосередньо у виробництві засобів хімічного захисту з 23.11.1984 по 31.07.1992 та з 23.12.1993 по 23.12.1998.

Записами у трудовій книжці позивача підтверджується, що з 23.11.1984 позивач працювала ученицею швеї швейного цеху виробництва засобів хімічного захисту, тобто з шкідливими умовами праці, а 01.08.1992 її переведено оператором швейного обладнання на тому ж підприємстві вже з нормальними умовами праці.

Разом з цим, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28 листопада 2016 року № 28-119, виданої Публічним акціонерним товариством "Виробничо-торгова фірма "Сіверянка"" підтверджується, що позивач працювала повний робочий день на Чернігівській фабриці гумотехнічних виробів і виконувала роботи безпосередньо у виробництві засобів хімічного захисту.

Враховуючи зазначені обставини, дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, судами попередніх інстанцій визнано незаконними.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, такий висновок судів попередніх інстанцій відповідає обставинам справи та положенням статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в якій передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Роботи на виробництві засобів хімічного захисту були шкідливими і давали право на державну пенсію на пільгових умовах за списком № 2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року.

Відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись частинами 5, 6 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 15 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "Сіверянка"", про зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України М. І. Смокович

Суддя М.І. Смокович