Справа № 804/1633/17
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2017 р. Справа № 804/1633/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
позивача - представника позивача - представника відповідача - ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, -
ОСОБА_3 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області у якому просить: - визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 99 о/с від 25.04.2016 року про звільнення ОСОБА_3 (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи); - поновити ОСОБА_3 на роботі на посаді слідчого відділення Верхньодніпровського відділу поліції Дніпродзержинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 99 о/с від 25.04.2016 року про звільнення ОСОБА_3 є протиправним, оскільки виданий за результатами службової перевірки у звязку із порушенням щодо позивача кримінального провадження, розслідування по якому не завершено, обвинувального вироку щодо позивача судом не виносилось. Тому, на думку позивача, наказ що оскаржено суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України.
Від відповідача надійшло заперечення на позов, в яких він посилається на те, що позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, у вигляді звільнення, що реалізовано наказом, який оскаржує позивач. При цьому, при проведенні службового розслідування результати кримінального провадження відносно ОСОБА_3 до уваги не бралися.
Крім того, відповідач зазначає, що позивачем пропущений строк звернення до суду, оскільки 25.04.2016 ОСОБА_3 був повідомлений про звільнення у телефонному режимі працівником відділу кадрового забезпечення Дніпродзержинського ВП ГУНП, а також 24.05.2016 працівником зазначеного відділу матері позивача була видана трудова книжка, у якій був зазначений наказ, що оскаржується. З моменту видачі трудової книжки, на думку представника відповідача, ОСОБА_3 стало відомо про підстави його звільнення зі служби в поліції.
Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на доводи, викладені у запереченнях.
Заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Ухвалою суду від 04.08.2017 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення адміністративного позову ОСОБА_3 без розгляду на підставі ст. 100 КАС України.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.11.2015 № 220 о/с ОСОБА_3 був прийнятий на службу в Національну поліцію України та призначений на посаду слідчого Верхньодніпровського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції ГУНП з присвоєнням йому спеціального звання поліції «лейтенант поліції».
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 30.03.2016 № 782 призначено службове розслідування за інформацією про надзвичайну подію за участю начальника слідчого відділення Верхньодніпровського ВП Дніпродзержинського ВП підполковника поліції ОСОБА_7 та слідчого цього ж відділення поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 та визначено склад комісії для її проведення (далі Комісія).
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2016 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
08.04.2016 ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області зазначену вище ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скасовано та застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю строком до 30 травня 2016 року.
15.04.2016 Комісією складено висновок про результати службового розслідування за відомостями щодо порушення службової дисципліни поліцейськими Верхньодніпровського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП підполковником поліції ОСОБА_7 та лейтенантом поліції ОСОБА_3 (далі Висновок).
Як вказано у Висновку, під час проведення службового розслідування, начальник СВ Верхньодніпровського ВП Дніпродзержинського ВП підполковник поліції ОСОБА_7, слідчий цього ж відділення поліції лейтенант поліції ОСОБА_3, а також громадянин ОСОБА_6 відмовились від надання будь-яких пояснень.
Згідно вказаного Висновку зазначено, зо слідчим цього відділення поліції лейтенантом поліції ОСОБА_3 порушено вимоги ст.ст.7 та 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст.ст.8, 18, та 19 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р., Присяги працівника поліції що свідчить про втрату обєктивності та неупередженості під час виконання службових обовязків.
Ураховуючи вищезазначене, п.2 вказаного висновку пропонується за порушення службової дисципліни, вимог ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст.ст.8, 18 та 19 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р., Присяги працівника поліції, що свідчить про втрату обєктивності та неупередженості під час виконання службових обовязків, накласти на слідчого Верхньодніпровського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 15.04.2016 на слідчого Верхньодніпровського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби у поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 25.04.2016 № 99 о/с звільнено лейтенанта поліції ОСОБА_3 слідчого Верхньодніпровського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції за пунктом 6 частини 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).
Згідно статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президент України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
У відповідності до статті 8 Закону України Про Національну поліцію поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази.
Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, служба, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.
Ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачені основні обов'язки поліцейського, а саме поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Додаткові обов'язки, пов'язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.
Згідно із статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом Про Дисциплінарний статут Національної поліції України.
Згідно з п. 9 Закону України від 23.12.2015 № 901-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України Про Національну поліцію до набрання чинності Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, від 22.04.2006 № 3460-ІУ (із наступними змінами).
Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що службова дисципліна це дотримання поліцейськими Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника поліції.
Стаття 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України вказує, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.
Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.
У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.
Відповідно до статті 25 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.
Порядок проведення службових розслідувань регулюється Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженою наказом МВС України від 12.03.2013 № 230.
Так приймаючи рішення по суті поданого позову суд виходив з наступного.
У відповідності до пункту 2.1. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 № 230, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.
Крім того, згідно пункту 5.4. Інструкції якщо вину особи повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ.
Отже, з огляду на вищевикладене підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є повне доведення вини особи в ході службового розслідування, метою якого і є саме з'ясування обставин вчинення дисциплінарного порушення, уточнення ступеня вини особи.
Такими підставами виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи рядового або начальницького складу ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного звязку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.
За висновком службового розслідування пропонується за порушення службової дисципліни, вимог ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст.ст.8, 18 та 19 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р., Присяги працівника поліції, що свідчить про втрату обєктивності та неупередженості під час виконання службових обовязків, накласти на слідчого Верхньодніпровського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Проте, на підставі яких відомостей Комісія дійшла висновку про вчинення ОСОБА_3 зазначених у Висновку дій із самого Висновку чи матеріалів службового розслідування, наданих у копіях до суду позивачем та представником відповідача, не зазначено.
Будь яких інших доказів чи матеріалів, які стали підставою для висновку Комісії про вчиненням ОСОБА_3 дисциплінарного проступку у висновку не зазначено.
При цьому, суд зазначає, що згідно з пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 91 Кримінально-процесуального кодексу (далі - КПК) України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, як подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), так і винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Частиною 1 статті 11 Кримінального кодексу України визначено що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб'єктом злочину.
Дії позивача, які Комісія зазначила у висновку як встановлені такими, що вчинені ОСОБА_3, відповідно до ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, підпадають під ознаки злочину.
У відповідності до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Відповідно до ч.ч. 1 та 5 статті 17 Кримінального процесуального кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
У подібних випадках частиною 1 ст. 154 КПК України передбачено можливість відсторонення від посади, особи, що підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.
Також суд звертає увагу, що позивачеві не було забезпечено його право на ознайомлення із висновком службового розслідування, передбачене п. 6.3.5 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 № 230.
Згідно пункту 5.4. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, якщо вину особи повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ.
Крім того, відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.
Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.
Однак, такий витяг з наказу ОСОБА_3 видано не було, доказів зворотного відповідачем не надано.
Таким чином, оскільки вчинення ОСОБА_3 дій, зазначених у Висновку не доведено у встановленому законом порядку, в ході службового розслідування обставини вчинення дисциплінарного порушення позивачем не зясовані, вина позивача не доведена, а жодні докази вчинення дисциплінарного проступку позивачем відповідачем до суду не надано, відповідно сам Висновок щодо ОСОБА_3 є протиправним.
Як наслідок, є протиправними: наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 15.04.2016, яким на слідчого Верхньодніпровського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби у поліції; та наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 25.04.2016 № 99 о/с, яким звільнено лейтенанта поліції ОСОБА_3 слідчого Верхньодніпровського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції за пунктом 6 частини 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), як такі що порушують принцип презумпції невинуватості особи та не відповідають вимогам ч. 1 ст. 62 Конституції України.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 25.04.2016 № 99 о/с, яким звільнено лейтенанта поліції ОСОБА_3 слідчого Верхньодніпровського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції за пунктом 6 частини 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), прийнятий з порушенням порядку та процедури його прийняття передчасно, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та з порушенням принципу розсудливості.
Загальновідомо, що у звязку із декомунізацією назв міст змінилися назви структурних підрозділів органів внутрішніх справ, тому при виданні наказів щодо поновлення позивача на службі відповідач повинен брати це до уваги.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскаржуваний наказ підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а порушене право позивача захисту, шляхом поновлення позивача на службі на посаді слідчого.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 99 о/с від 25.04.2016 року про звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_3 (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) слідчого Верхньодніпровського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції.
Поновити ОСОБА_3 на службі на посаді слідчого Верхньодніпровського відділення поліції Кам'янського (Дніпродзержинського) відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 25.04.2016р.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1