Справа № 740/392/17
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 740/392/17 Головуючий у 1-й інстанції: Олійник В.П Суддя-доповідач: Бабенко К.А
У Х В А Л А

Іменем України

08 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кучми А.Ю., Файдюка В.В., розглянувши адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Главою 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості провадження окремих категорій адміністративних справ. Зокрема, частиною першою ст.1832, Кодексу адміністративного судочинства України, яка є імперативною нормою встановлюється перелік адміністративних справ щодо яких обов'язково застосовується скорочене провадження. Проте, частиною другою цієї статті, передбачається можливість розгляду в скороченому провадженні за умови, що вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб. Тобто, лише у випадку залучення до участі у справі третіх осіб адміністративна справа не може бути розглянута в скороченому провадженні.

Крім того, зазначені у частині першій ст. 1832 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи щодо яких застосовується скорочене провадження, можуть бути розглянуті не у скороченому провадженні у випадку, передбаченому частиною четвертою ст. 1832 цього Кодексу з обов'язковим постановленням відповідної ухвали.

При відкритті провадження в адміністративних справах за позовними вимогами, зазначеними у частині першій ст. 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, суди першої інстанції мають зазначати, що саме скорочене провадження відкривається в адміністративній справі, а постанови суду першої інстанції за результатом розгляду таких справ мають містити виключно відомості, зазначені у частині шостої цієї статті.

Проте, порушення судом першої інстанції особливості провадження справи, а саме розгляд її не у скороченому провадженні, не є перешкодою для апеляційного її розгляду в порядку письмового провадження, в зв'язку з чим і оскарження постанови суду першої інстанції здійснюється в порядку, передбаченому частинами восьмою-десятою ст. 1832 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Сторонами подано апеляційні скарги, в яких Позивач просить судове рішення суду першої інстанції змінити, викласти другий абзац в наступній редакції: «Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016 року та встановити її у розмірі 12823,92 грн. на місяць. Доповнити Постанову третім абзацом, яким стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області заборгованість пенсійних виплат, пов'язану з неправильним розрахунком пенсії у сумі 125116,56 грн.», а Відповідач просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - задовольнити частково, Постанову суду першої інстанції в частині - скасувати, ухвалити в цій частині нову Постанову, якою адміністративний позов в цій частині залишити без розгляду.

Позивач з 23 червня 2016 року перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію як інвалід 3-ї групи інвалідності внаслідок травми та її наслідків, пов'язаних з виконанням обов'язків військової служби, відповідно до ст.21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 60% грошового забезпечення. Пенсію призначено на підставі грошового атестата ЗС №413021, Довідки від 12 липня 2007 року №281/1148 щодо додаткових видів грошового забезпечення та премії за 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням за період з липня місяця 2005 року по червень місяць 2007 року.

Згідно зі ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV, до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи Витягу з Наказу Головного інспектора Міністерства оборони України від 06 липня 2007 року №104, зазначеним Наказом Позивачу встановлено грошову допомогу на оздоровлення відповідно до пункту 33.1 розділу 33 Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 05.03.2001 №75, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.03.01 за № 251/5442 (надалі - Положення), у розмірі місячного грошового забезпечення, матеріальну допомогу, передбачену пунктом 36.1 розділу 36 Положення, у розмірі місячного окладу грошового утримання, та вирішено виплатити одноразову грошову винагороду за підтримання високої бойової готовності військ, зразкове виконання службових обов'язків і бездоганну дисципліну, на підставі п. 36.1 розділу 36 Положення, у розмірі двох місячних окладів грошового утримання, вихідну допомогу по звільненню відповідно до Указу Президента України від 23 червня 2001 року № 463/2001, Наказу Міністра оборони України від 14 квітня 2007 року №175 "Про встановлення граничних розмірів премії військовослужбовцям Збройних Сил України", премію, виходячи з посадового окладу і стажу безперервної військової служби, у розмірі 138 % за період з 01 по 05 липня 2007 року, відповідно до Інструкції про порядок та умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 26 травня 2003 року № 149, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.05.2003 року за №411/7732, надбавку за безперервну військову службу відповідно до стажу безперервної військової служби в розмірі 70% від грошового забезпечення за період з 01 по 05 липня 2007 року.

Як зазначено у Довідці Розрахунково-касового управління Міністерства оборони України від 12 липня 2007 року №281/1149 про додаткові види грошового забезпечення та премія за 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням, за період з липня 2005 року по червень 2007 року Позивачу нараховано додаткові види грошового забезпечення у сумі 50813,81 грн.

Згідно з п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Отже, при призначенні пенсії Позивачу, грошове забезпечення, з якого нараховано та сплачено страхові внески, має бути включено при перерахунку пенсії, у зв'язку чим відмова Відповідача у зазначеному є протиправною.

Проте, відповідно до частини другої ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Питання щодо визнання причин пропуску строків звернення до адміністративного суду поважними судом першої інстанції не розглядалось. А як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, підстави для визнання причин пропуску строку звернення Позивача до адміністративного суду поважними відсутні.

Позивач наполягає на перерахунку йому пенсії з 01 січня 2016 року, адміністративний позов ним подано 02 лютого 2017 року, тобто, із частковим пропущенням встановленого Кодексом адміністративного судочинства України строку, у зв'язку з чим адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 01 січня 2016 року по 02 серпня 2016 року підлягає залишенню без розгляду.

Щодо позовної вимоги Позивача про стягнення заборгованості, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Як вбачається з Постанови Вищого адміністративного суду України від 21 жовтня 2010 року № П-278/10, з огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, у зв'язку з чим, суд не повноважний на визначення конкретних сум пенсійного забезпечення Позивача.

Згідно зі ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині, тому, Постанова Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2017 року в частині задоволення адміністративного позову за період з 01 січня 2016 року по 02 серпня 2016 року скасовується та в цій частині адміністративний позов залишається без розгляду, а в іншій частині - без змін.

Відповідно до частини десятої ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 100, 183-2, 197, 198, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити частково, Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2017 року в частині задоволення адміністративного позову за період з 01 січня 2016 року по 02 серпня 2016 року скасувати, ухвалити нову Постанову, якою адміністративний позов в цій частині залишити без розгляду.

В іншій частині Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кучма А.Ю.

Файдюк В.В.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Файдюк В.В.

Кучма А.Ю.