Справа № 804/3579/17
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2017 р. Справа № 804/3579/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
06 червня 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі ДПІ у Соборному районі м. Дніпра, відповідач), в якому позивач, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 21.07.2017 року, просить суд:
- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" № НОМЕР_1 від 23.11.2016 р. в частині нарахування грошового зобовязання на суму 3797,58 грн. та штрафних санкцій на суму 4746,98 грн.;
- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" № НОМЕР_2 від 23.11.2016 р. в частині неправомірного нарахування штрафних санкцій у розмірі 59% та 79% за податковими зобовязаннями.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.2017 року відкрито провадження у даній адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (том 1 а.с. 2).
У судовому засіданні 21.07.2017 року позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх у повному обсязі, скасувавши в частині податкові повідомлення-рішення від 23.11.2016 року № НОМЕР_4, № НОМЕР_1, № НОМЕР_2.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 23.02.1992 року зареєстрований виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Видами діяльності ФОП ОСОБА_1 є: інші види видавничої діяльності; рекламні агентства; виробництво інших виробів з паперу та картону; друкування іншої продукції; брошурувально-палітурна діяльність і надання повязаних з нею послуг; виробництво паперових канцелярських виробів.
Згідно матеріалів справи судом встановлено, що у період з 29.08.2016 р. по 16.09.2016 р., на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 п.77.4 ст.77, п.79.1 ст.79, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України, відповідно до наказу № 801 від 15.08.2016 р. ДПІ у Соборному районі м. Дніпра проведено документальну планову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2015 р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2015 р. за результатами якої складено акт №2868/04-63-1304/НОМЕР_3 від 23.09.2016 р. (том 1 а.с. 167-193).
Перевіркою встановлено порушення:
1. п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України щодо неведення обліку доходів і витрат у період з 01.01.2013 р. по 31.12.2015 р.;
2. п.44.1, п.44.6 ст.44, з урахуванням п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України в частині ненадання до перевірки документів у повному обсязі;
5. п.п. 1.2, п.п.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження суми військового збору за 2015 рік, який підлягає сплаті до бюджет, на суму 4093,82 грн.;
6. абз.4 п.5 ст.8 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, в результаті чого встановлено заниження суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхуванняз сум винагороди, нарахованої особам, які працюють на умовах виконання робіт за цивліьно-прововими договорами за квітень 2014 року на суму 458,79 грн.;
7. п.п. «б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України в частині надання до ДПІ податкових розрахунків за ф. № 1-ДФ за ІІ-ІV квартали 2013 року, за ІІ квартал 2014 року та за ІV квартал 2014 року з недостовірними відомостями про суми винагород, виплачені (нараховані) на користь фізичних осіб відповідно до умов цивільно-провових договорів та сум, утриманог з них податку;
Не погоджуючись із викладеними висновками, ФОП ОСОБА_1 подано до контролюючого органу заперечення на акт перевірки №2868/04-63-1304/НОМЕР_3 від 23.09.2016 р.
З урахуванням отриманих заперечень до доданих до них документів, у період з 07.11.2016 р. по 11.11.2016 р., на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України, відповідно до наказу № 1008 від 04.11.2016 р. ДПІ у Соборному районі м. Дніпра проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2015 р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2015 р. за результатами якої складено акт №3535/04-63-1304/НОМЕР_3 від 18.11.2016 р. (том 1 а.с. 19-45).
Висновки акта перевірки №3535/04-63-1304/НОМЕР_3 від 18.11.2016 р. аналогічні висновкам акту №2868/04-63-1304/НОМЕР_3 від 23.09.2016 р.
На підставі вказаних актів перевірки ДПІ у Соборному районі м. Дніпра 23.11.2016 року винесено:
- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання зі сплати військового збору, за основним платежем в розмірі 4093,82 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 1023,46 грн.;
Вказані рішення були оскаржені ФОП ОСОБА_1 в адміністративному порядку. Рішенням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 02.02.2017 р. №1356/10/04-36-10-01-09 залишено без змін податкові повідомлення-рішення ДПІ у Соборному районі м. Дніпра від 23.11.2016 р. № НОМЕР_4, № НОМЕР_1, № НОМЕР_2.
Правомірність винесених ДПІ у Соборному районі м. Дніпра податкових повідомлень-рішень є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Досліджуючи взаємовідносини ФОП ОСОБА_1, перевіряючи наявність у позивача необхідних первинних документів за господарськими операціями з метою визначення витрат, а також встановлення зв'язку між понесеними витратами і господарською діяльністю платника податку, та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - Податковий кодекс України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування (пункт 44.2 статті 44 Податкового кодексу України).
Положеннями пункту 177.1 статті 177 Податкового кодексу України визначено, що доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.
Згідно пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо повязаних з отриманням доходів, належать:
- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного обєкта витрат;
- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);
обовязкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обовязкове страхування життя або здоровя працівників у випадках, передбачених законодавством;
- суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;
-інші витрати, до складу яких включаються витрати, що повязані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги звязку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, повязані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо повязаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.
Приписами пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність.
Згідно з частиною 2 статті 3 цього Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до частини 1 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі по тексту Наказ № 88).
Відповідно до пункту 1.2 Наказу №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
Згідно з пунктом 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції
Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися субєктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88.
Зі змісту статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність також вбачається, що первинні документи обовязково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Враховуючи зазначене вище, судом під час розгляду справи перевірено наявність у позивача необхідних первинних документів за господарськими операціями з метою визначення витрат, а також встановлення зв'язку між понесеними витратами і господарською діяльністю платника податку.
Так, досліджуючи питання правомірності формування витрат, повязаних із здійсненням діяльності, які відображені у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік, судом встановлено, що на формування витрат, безпосередньо повязаних з отриманням доходу, мало вплив фінансово-господарські взаємовідносини з ФОП ОСОБА_4
Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 (продавець) укладено договір постачання запчастин № 01/01 від 02.01.2015 р., предметом якого є постачання запчастин до друкарської машини ОМ-2, згідно специфікації, що є невідємною частиною договору. Загальна вартість запчастин складає 253000 грн. Сплата здійснюється готівкою.
Додатком № 1 до вказаного договору сторонами погоджено зміни п. 3.1 вказаного договору та викладено у новій редакції: приймання запчастини здійснюється покупцем згідно накладної після сплати 70% суми згідно п.2.1 договору. Покупець зобовязаний сплатити за товар протягом 50 днів після дати підписання договору.
До вказаного договору сторонами погоджено специфікацію на товар (рейки, вакуумна штанга, шатун, зубчатий сегмент, вал, шестерня, підшипник, втулка, шестерні тощо) на суму 253000,00 грн.
В рамках вказаного договору ФОП ОСОБА_4 поставлено на адресу позивача товар (деталі до друкарської машини) на суму 253000 грн., що підтверджено накладною № 01 від 03.02.2015 р.
Розрахунок здійснено у готівковій формі, на підтвердження здійсненої оплати ФОП ОСОБА_4 виписано товарні чеки від 11.02.2015 р., від 10.02.2015 р., від 09.02.2015 р., від 06.02.2015 р., від 05.02.2015 р., від 04.02.2015 р., від 03.02.2015 р., від 02.02.3015 р., від 30.01.2015 р., від 29.01.2015 р., від 28.01.2015 р., від 27.01.2015 р., від 26.01.2015 р., від 23.01.2015 р., від 22.01.2015 р., від 21.01.2015 р., від 20.01.2015 р., від 16.01.2015 р., від 15.01.2015 р., від 14.01.2015 р., від 13.01.2015 р., від 12.01.2015 р., від 08.01.2015 р., від 06.01.2015 р., від 05.01.2015 р., від 02.01.2015 р.
Згідно наведених договорів (пункт 2.1) сума винагороди за договором становить 1230,00 грн.
Судом встановлено, що означена печатна машина ОМ-2 придбана ФОП ОСОБА_1 у постачальника ТОВ «Октавія-Люкс», на підставі договору купівлі-продажу №0703/03 від 20.03.2007 року, що підтверджено накладною № 0703/03 від 28.03.2007 року.
Крім того, з матеріалів вбачається, що 03.02.2015 р. ФОП ОСОБА_1 як замовником укладено з ОСОБА_6 цивільно-правовий договір № 02/6, предметом якого є виконання робіт з технічного обслуговування та ремонтів друкарського обладнання: технічне обслуговування 3 друкарських машин та перший етап ремонтних робіт друкарської машини ОМ-2. Згідно п.2.1 договору замовник виплачує виконавцю винагороду у розмірі 1230 грн.
Актом приймання робіт № 02/6 від 27.02.2015 р. підтверджено виконання робіт.
Також, з матеріалів вбачається, що 03.03.2015 р. ФОП ОСОБА_1 як замовником укладено з ОСОБА_6 цивільно-правовий договір № 32/6, предметом якого є виконання робіт з технічного обслуговування та ремонтів друкарського обладнання: технічне обслуговування 2 друкарських машин та другий етап ремонтних робіт друкарської машини ОМ-2. Згідно п.2.1 договору замовник виплачує виконавцю винагороду у розмірі 1230 грн.
Актом приймання робіт № 03/6 від 27.03.2015 р. підтверджено виконання робіт.
За факто використання придбаних деталей для технічного обслуговування та ремонтів друкарського обладнання виконавцями робіт ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 погоджено акт списання матеріалів від 19.03.2015 р.
Отже, понесені ФОП ОСОБА_1 витрати з технічного обслуговування та ремонтів друкарського обладнання (придбання ТМЦ та виконані роботи), зважаючи на вид господарської діяльності - інші види видавничої діяльності; виробництво інших виробів з паперу та картону; друкування іншої продукції; брошурувально-палітурна діяльність і надання повязаних з нею послуг; виробництво паперових канцелярських виробів - у загальній сумі 253172,36 грн. правомірно відображені ФОП ОСОБА_1 при формуванні валових витрат, що безпосередньо повязані з одержанням доходу.
Таким чином, висновок контролюючого органу про завищення ФОП ОСОБА_1 валових витрат за 2015 рік в сумі 253172,36 грн. не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи.
Відповідно до підпункту 16-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (зокрема фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162 ПУ України).
Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.
Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
Оскільки судом висновки перевірки про заниження оподатковуваного доходу у 2015 році в частині суми 253172,36 грн. спростовано, податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 про нарахування податкового зобовязання з військового збору за основним платежем в розмірі 3797,58 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 949,40 грн. є таким, що прийнято відповідачем протиправно, у звязку з чим підлягає скасуванню.
Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.
Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. ОСОБА_7 приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.
Відповідно до пункту 127.1 саттті 127 Податкового кодексу України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.
Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.
Судом встановлено, що означені порушення несвоєчасної сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб з сум винагород, виплачених відповідно до умов цивільно-правового договору на користь фізичних осіб, допущені ФОП ОСОБА_1 протягом 1095 днів вперше, отже застосування штрафних санкцій понад 25% є протиправним.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підставі викладеного, зважаючи на встановлені обставини та аналіз чинного законодавства, позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, враховуючи часткове задоволенню позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1280,00 грн. підлягає стягненню з Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 21 липня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 26 липня 2017 року, про що повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні.
Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" № НОМЕР_1 від 23.11.2016 р. в частині нарахування грошового зобовязання на суму 3797,58 грн. та штрафних санкцій на суму 4746,98 грн.
Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ПН НОМЕР_3) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1280,00 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 26 липня 2017 року

Суддя ОСОБА_8