Справа № 823/1150/17
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року справа № 823/1150/17 м. Черкаси

15 год. 35 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

секретаря - Тараненка М.О.,

за участю:

представника позивача Управління Державної служби охорони при УМВС України в Черкаській області - Дудник Н.А. (за довіреністю),

представника відповідача відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області - Топора А.О. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Управління Державної служби охорони при УМВС України в Черкаській області до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області про скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної служби охорони при УМВС України в Черкаській області звернулось в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним позовом до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області, в якому просить скасувати постанови посадової особи відповідача від 20.07.2017 про стягнення сум виконавчого збору у виконавчих провадженнях № 53280296 та № 53280422.

В обґрунтування вимог зазначено, що постанови від 20.07.2017 про стягнення сум виконавчого збору, які були прийняті у виконавчих провадженнях № 53280296 та № 53280422 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки вказані виконавчі провадження були закінчені на підставі п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» - фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, що виключає можливість стягнення виконавчого збору. Крім цього наголошено, що державним виконавцем в ході здійснення поводжень № 53280296 та № 53280422 не було вжито жодного заходу з їх примусового виконання, що також є підтвердженням протиправності прийнятих постанов.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог Управління Державної служби охорони при УМВС України в Черкаській області заперечив в повному обсязі з підстав викладених в письмових запереченнях, додатково наголосив, що у відповідності до ч.9 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, в іншому випадку виконавчий збір підлягає до стягнення, виключеннями є випадки, які передбачені ч.5 ст.27 вказаного Закону. Стягнення виконавчого збору, зазначив представник відповідача, є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець в межах відкритого виконавчого провадження, незалежно від проведених заходів з примусового виконання рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою матеріалам якої присвоєно № 823/907/16 звернуся ОСОБА_4 до управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, ліквідаційної комісії управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Національної поліції в Черкаській області, ліквідаційна комісія управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, про визнання протиправними дій, скасування актів та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 31.10.2016 адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено частково:

- скасовано припис ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області № 21 від 16.03.2016 Форми Н-9*;

- скасовано акт Форми Н-5* повторного розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_4 18.12.2012 о 24 год. 00 хв. в СПМО «ТИТАН» управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 19.04.2016;

- скасовано акт № 2 Форми НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, затвердженого головою ліквідаційної комісії управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 19.04.2016;

- зобов'язано ліквідаційну комісію управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно розглянути рапорт (з доданими документами) ОСОБА_4 про призначення йому одноразової грошової допомоги в звязку з отриманим захворюванням повязаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ;

- зобов'язано ліквідаційну комісію управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо проведення виплати ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги, у звязку з отриманим захворюванням повязаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

20.01.2017 судом видано два виконавчих листи у даній справі на зобов'язання вчинити дії (повторно розглянути рапорт і подати висновок).

Постановами головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 25.01.2017 були відкриті виконавчі провадженні № 53280296 та № 53280422 за вищевказаними виконавчими документами.

В подальшому, постановами державного виконавця від 20.07.2017 виконавчі провадження № 53280296 та № 53280422 були закриті на підставі п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» - фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

20.07.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області на підставі ч.3 ст.40 Закону винесені постанови про стягнення з боржника сум виконавчого збору у виконавчих провадженнях № 53280296 та № 53280422.

Вважаючи вищевказані постанови протиправними та такими, що були прийняті з порушенням норм законодавства про виконавче провадження, Управління Державної служби охорони при УМВС України в Черкаській області звернулось з відповідним позовом до суду.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд врахував, що спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів, інших органів та посадових осіб, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч. 2 ст.18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

Згідно з пунктами 1, 3 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.42 Закону №1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця.

Виконавчий збір згідно з ч.1 ст.27 Закону №1404-VIII - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Стаття 39 Закону регламентує питання закінчення виконавчого провадження.

Так, п.9 ч.1 ст.39 ст.42 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Суд наголошує, що в разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом, що прямо передбачено ч.3 ст.40 вказаного Закону.

Частиною 5 ст.27 Закону №1404-VIII визначений виключний перелік підстав, за яких виконавчий збір не стягується, зокрема:

- за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

- у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

- якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

- за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

- у разі виконання рішення приватним виконавцем;

- за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Крім цього, у відповідності до ч.9 ст.27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Аналіз вищевказаного дає суду підстави зробити висновок, що за наслідками здійснення виконавчих дій з боржника стягується виконавчий збір. Стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець в межах відкритого виконавчого провадження, незалежно від проведених заходів з примусового виконання рішення (стягується за фактом відкриття виконавчого провадження), і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв'язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Матеріалами справи встановлено, що 25.01.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області були відкриті виконавчі провадженні № 53280296 та № 53280422, на підставі виконавчих листів Черкаського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 823/1150/17.

В пунктах 2 та 3 вищевказаних постанов державний виконавець зазначив, що боржнику слід виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, а також вказав, що з боржника підлягає стягненню виконавчий збір в розмірі 12 800,00грн., у відповідності до ст.27 Закону України «Про виконавче провадження».

В ході розгляду справи представник позивача наголосив, що вказані виконавчі провадження були закінчені постановами від 20.07.2017, на підставі п.9 ст.39 Закону №1404-VIII - фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, що виключає можливість стягнення виконавчого збору на підставі постанов від 20.07.2017.

Вищевказане твердження суд сприймає критично та зазначає, що виконавчі провадження № 53280296 та № 53280422, які були відкриті на виконання постанови суду у справі № 823/907/16 не підпадали під визначення ч.5 ст.27 Закону №1404-VIII, яка передбачає виключний перелік підстав, за яких виконавчий збір не стягується.

Суд зазначає, що рішення суду в адміністративній справі № 823/907/16 було виконано 20.07.2017, тобто вже після винесення постанов від 25.01.2017 про відкриття виконавчих проваджень № 53280296 та № 53280422, а тому посилання позивача в своїх доводах на ч.9 ст.27 Закону №1404-VIII, як на підставу для скасування оскаржуваних постанов, є безпідставним та таким, що не ґрунтується на приписах чинного законодавства.

Суд також наголошує, що відповідно ч.5 ст.74 Закону №1404-VIII рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Так, в матеріалах справим відсутні докази, що боржник - Управління Державної служби охорони при УМВС України в Черкаській області оскаржив постанови про відкриття виконавчих проваджень № 53280296 та № 53280422 від 25.01.2017 в частині стягнення виконавчого збору, а тому вони підлягали виконанню відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», що також є підтвердженням їх законності та правомірності.

На думку суду правомірність оскаржуваних постанов випливає з аналізу ч.3 ст.40 вказаного Закону, якою передбачено, що державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, якщо останній не був стягнутий, а виконавче провадження було закінчено, в зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Аналіз положень чинного законодавства, а також дослідження матеріалів справи дає суду підстави зробити висновок, що Закон №1404-VIII не надає повноважень державному виконавцеві визнавати поважність причин невиконання рішення суду боржником до відкриття виконавчого провадження і не стягувати в зв'язку з цим виконавчий збір, єдиною підставою для не стягнення виконавчого збору з боржника, за виключенням положень ч.5 ст.27 Закону №1404-VIII, є добровільне виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження.

Тож, керуючись положенням ст.40 Закону №1404-VIII державним виконавцем правомірно були винесені постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, які підлягають виконанню в порядку, встановленим цим Законом, в зв'язку з чим у суду відсутні підстави для визнання неправомірними та скасування постанов від 20.07.2017 у виконавчих провадженнях № 53280296 та № 53280422 про стягнення з Управління Державної служби охорони при УМВС України в Черкаській області виконавчого збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач довів, що під час вчинення дій з приводу яких подано позов, він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлений 14.08.2017