Справа № 814/698/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/698/17

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 травня 2017 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області до фермерського господарства «Спартак» про надання дозволу на здійснення позапланового заходу державного контролю,-

В С Т А Н О В И Л А :

06 квітня 2017 року Головне управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області звернулось до суду з позовом, в якому просило винести рішення, яким дозволити Головному управлінню Держпродспоживслужби в Миколаївській області проведення позапланового заходу державного нагляду ФГ «Спартак» (код 12870889) у порядку та строки, встановленні чинним законодавством.

В обґрунтування позовних вимог Держпродспоживслужба зазначила, що в Україні протягом останніх років склалася епізоотична ситуація щодо захворювання на африканську чуму свиней. Найбільш ймовірної причиною розповсюдження зазначеної особливо небезпечної хвороби тварин є недотримання суб'єктами господарювання, діяльність яких пов'язана з розведенням та/або постійним або тимчасовим утриманням свиней, науково обґрунтованих умов "закритого" утримання, визначених Інструкцією щодо профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, яка затверджена наказом Мінагрополітики України від 05.03.14 №81. Враховуючи попередні порушення ФГ «Спартак» у галузі ветеринарної медицини, позивач просить дозолити проведення позапланової перевірки для попередження розповсюдження АЧС та втрати поголів'я свиней як на території Миколаївській області так і на території України в цілому.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 травня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В зв'язку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч.1 ст.197 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

З 23.11.1992 року фермерське господарство "Спартак" зареєстровано в якості юридичної особи. Основним видом діяльності ФГ "Спартак", зокрема, є розведення свиней.

08.09.2015 року управління ветеринарної медицини в Березнегуватському районі проведено перевірку ФГ "Спартак", під час якої встановлені порушення: 1) територія ферми не огороджена згідно ветеринарним санітарним вимогам; 2) не проводилася прання та дезінфекція одягу та взуття на території ферми; 3) при в'їзді на ферму відсутній санітарний пропускник та дезінфекційний бар'єр; 4) корма і вода не досліджувалися лабораторно на якість; 5) недотримується санітарні розриві у виробництві. Керівник ФГ "Спартак" з виявленими порушеннями погодився.

11.11.2016 року управління Держпродспоживслужби в Березнегуватському районі проведено перевірку ФГ "Спартак", під час якої встановлені порушення: 1) територія ферми не огороджена згідно ветеринарним санітарним вимогам; 2) при в'їзді на ферму відсутній санітарний пропускник та дезінфекційний бар'єр; 3) корма і вода не досліджувалися лабораторно на якість.

Вважаючи, що порушення відповідачем у галузі ветеринарної медицини в минулі роки створює реальну загрозу спричинення значних економічних збитків та може призвести до виникнення вогнища особливо небезпечної хвороби свиней та її подальшого розповсюдження, враховуючи норми Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», позивач в судовому порядку просить дозволу на проведення позапланового заходу державного нагляду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалюючи Закон України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" законодавець надав перевагу саме зменшенню навантаження на малий та середній бізнес, який визнаний пріоритетним над іншими. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що не є переконливими аргументи позивача про необхідність проведення позапланового заходу державного нагляду епізоотичною ситуацію стосовно африканської чуми свиней та фіксування у відповідача під час проведення попередніх перевірок порушень.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

За визначенням абз.2 ст.1 цього Закону державним наглядом (контролем) є діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до з абз. 3 цієї ж статті заходи державного нагляду (контролю) можуть бути плановими та позаплановими, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

У відповідності до п. 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 р. №667 (далі Положення № 667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров'я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері.

До основних завдань Держпродспоживслужби у галузі ветеринарної медицини та безпечності харчових продуктів серед іншого віднесено здійснення державного нагляду за тваринами, харчовими продуктами, іншими об'єктами санітарних заходів; здійснення ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності.

Згідно до пп. 3 п. 4 Положення №667 Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та кормів, державного нагляду (контролю) за дотриманням санітарного законодавства, карантину та захисту рослин, пестицидів та агрохімікатів бере участь у проведенні санітарно-епідеміологічних розслідувань, спрямованих на виявлення причин та умов, що призводять до виникнення і поширення інфекційних хвороб, у тому числі через харчові продукти, групових та індивідуальних харчових отруєнь, масових неінфекційних захворювань (отруєнь) та радіаційних уражень, випадків порушення норм радіаційної безпеки, санітарних правил роботи з радіоактивними речовинами, іншими джерелами іонізуючих випромінювань, та вживає заходів до їх усунення відповідно до законодавства.

Пунктом 7 Положення № 667 передбачено, що Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Згідно ст. 3 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 1728-VIII від 03.11.2016 року до 31 грудня 2017 року позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органами державного нагляду (контролю):

1) з підстави, передбаченої частиною другою цієї статті (за погодженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності (далі - Державна регуляторна служба);

2) за письмовою заявою суб'єкта господарювання до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

3) за рішенням суду;

4) у разі настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Інструкцією щодо профілактики та боротьби з африканською чумою свиней затверджена Міністерством аграрної політики та продовольства України 05.03.2014 № 81 визначено, що африканська чума свиней (Pestis africana suum, хвороба Монтгомері) - висококонтагіозна вірусна хвороба, яка перебігає гостро, підгостро, хронічно безсимптомно й характеризується лихоманкою, геморагічним діатезом, ціанозом шкіри, некродистрофічними змінами паренхіматозних органів і високою летальністю, що призводить до значних економічних збитків. Вірус африканської чуми свиней не становить небезпеки для людини.

Апелянт зазначає, що відсутність державного контролю за діяльністю у галузі ветеринарної медицини може призвести до розповсюдження АЧС та втрати поголів'я свиней як на території Миколаївської області так і на території України в цілому, а тому наполягає на наданні дозволу на проведення позапланового заходу.

Разом з тим, судова колегія вважає вірним висновки суду першої інстанції що відмова у позові стала наслідком відсутності законодавчо визначених підстав призначення судом позапланового заходу перевірки. Тобто, якби суд мав право призначати позаплановий захід із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності взагалі без будь-яких підстав, лише на зверненням контролюючого органу, вказана ситуація була б спотворенням принципу верховенства права та суперечила меті та завданню Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

В даному випадку вірним є і застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин принципу "якості закону", на яку неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини.

Так, у рішенні по справі Круслена від 24.04.90 зазначено, що закон, який надає дискреційне право, має визначати межі здійснення такого права, хоча докладні правила та умови мають міститися в нормах субстантивного права. Проте, надання законом виконавчій владі, чи судді нічим не обмеженого дискреційного права, суперечило б принципові верховенства права. Отже, закон має досить чітко визначати межі будь-яких таких повноважень, наданих компетентним органам, а також спосіб їх застосування, щоб забезпечувати належний захист особистості від свавільного втручання.

Положення закону повинні бути передбачуваними та надавати достатньо гарантій проти свавільного застосування (Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Свято-Михайлівська Парафія проти України" від 14 червня 2007 року).

Якість закону пов'язана з достатньою чіткістю встановлення ним тих чи інших обставин, на підставі яких діють державні органи (Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Волохи проти України" від 2 листопада 2006 року).

У разі наявності прогалин у законодавстві, суд може шляхом розширеного тлумачення, або застосування аналогії права чи закону, вирішити спір у разі необхідності надання повного захисту правам, свободам та інтересам фізичних осіб, правам та інтересам юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Разом з тим, розширення тлумачення для застосування обмежувального заходу стосовно особи, для розширення повноваження суб'єкта владних повноважень та безпосередньо самого суду суперечить ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судова колегія зазначає, що обставини, на які посилається апелянт, зазначаючи про необхідність проведення позапланового заходу державного нагляду епізоотичною ситуацію стосовно африканської чуми свиней та фіксування у відповідача під час проведення попередніх перевірок порушень є загальними та були відомі законодавцю на час прийняття Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Вірними є доводи суду першої інстанції, що ухвалюючи Закон України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" законодавець перед усім переслідував цілі обмеження діяльності контролюючих органів, з метою спрощення адміністрування та зменшення навантаження на малий та середній бізнес, виявлення неефективних механізмів системи державного контролю (нагляду) та реформування їх.

Суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення по суті спору з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,200,205,206,254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян