Справа № 233/2677/17
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Каліуш О.В.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року справа №233/2677/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Костянтинівського міскрайонного суду Донецької області від 15 червня 2017 року у справі № 233/2677/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2017 року, ОСОБА_2, звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (з урахуванням уточнень) про визнання протиправними дій управління, визнання невідповідності суми одержаних коштів до 05 травня по п. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відшкодування недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня 2017 рік у розмірі 6 860,00 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн. (а.с. 1, 10).

Постановою Костянтинівського міскрайонного суду Донецької області від 15 червня 2017 року відмовлено у задоволені позовних вимог (а.с. 16-18).

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтуванні апеляційної скарги, апелянт зазначив, що при виплаті щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2016 року необхідно застосовувати положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ, згідно якої розмір зазначеної допомоги складає вісім мінімальних пенсій за віком (а.с. 22-24).

08 серпня 2017 року позивач до канцелярії суду надав клопотання, в якому просив суд визнати постанову суду першої інстанції незаконною, скасувати її та відшкодувати йому матеріальну шкоду у розмірі 29 280,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 150 000,00 грн.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та (а.с. 4).

Відповідно до Довідки Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради № 01-22-21-81-08 від 12 червня 2017 року щорічну разову допомогу до 05 травня ОСОБА_2 як інвалід армії 2 групи у 2017 році отримав у розмірі 3 100,00 грн. через установу Укрсоцбанку на особистий розрахунковий рахунок, згідно списку від 05 квітня 2017 року (а.с. 13).

Не погодившись з розміром щорічної разової допомоги до 05 травня у 2017 році позивач звернувся до суду з даним позовом.

Спірним питанням у даній справі є правомірність (протиправність) застосування відповідачем при виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня інваліду армії 2 групи положень Постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року № 223 «Деякі питання виплат у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законам України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що у 2017 році у відповідача відсутні правові підстави для нарахування щорічної разової грошової допомоги інвалідам війни ІІ групи до 5 травня у розмірах інших ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551-ХІІ) (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин на 2017 рік) щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Пунктом 26 розділу VІ «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року №79) встановлено, що норми і положення, серед іншого, ст.ст.12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», встановлено, що у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення). Районні органи соціального захисту населення перераховують кошти через відділення зв'язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, за місцем їх проживання) у таких розмірах: інвалідам війни - П групи -3100 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст.95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

В рішенні Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідачем виплачена позивачу щорічна разова грошова допомога до 05 травня за 2017 рік в розмірі 3 100,00 грн. відповідно до положень Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року № 223, тобто на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій управління, визнання невідповідності суми одержаних коштів до 05 травня по п. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відшкодування недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня 2017 рік у розмірі 6 860,00 грн. та матеріальної шкоди в розмірі 29280,00 грн. є такими, що не підлягають задоволенню, при цьому вимоги позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 150 000,00 грн. є похідними від вищезазначених та також не підлягають задоволенню у зв'язку з відсутністю порушення прав позивача.

Відповідно до приписів ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня 2017 року у справі № 233/2677/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди - залишити без змін

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Судді Т.Г. Арабей

І.В.Геращенко

Г.М. Міронова