Справа № 226/1216/17
Суддя: Салькова В. С.
Дата ухвалення: 2017-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/1216/17
Провадження № 2-а/226/113/2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.08.2017 Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Попенко І.І.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 4 РРПП ГУ НП в Донецькій області Савельєва Максима Олеговича про скасування постанови,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського взводу № 4 РРПП ГУ НП в Донецькій області Савельєва Максима Олеговича про визнання незаконною та скасування постанови серії БР №819218 від 15.07.2017 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КпАП України та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

В обґрунтування позову вказував, що цією постановою вказаною посадовою особою на нього було накладене адміністративне стягнення за нібито вчинене ним адміністративне правопорушення.

Вважає, що постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, винесена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з таких підстав.

Поліцейський виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу, а саме: 420 км а/ш Знам'янка-Луганськ-Ізварино, проте, позивач вважає, що постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Згідно зі статтею 276 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто, за місцезнаходженням органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення,а саме: Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 73.

Відповідач всупереч вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення не з'ясував, чи було вчинене ним правопорушення, чи винен він у його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, а також не з'ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський позбавив його можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КпАП України, у повному обсязі.

Просив суд постанову про накладення на нього стягнення визнати незаконною та скасувати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, обґрунтувавши їх викладеними в позові обставинами. Також пояснив, що поліцейським не були роз'яснені йому його права, в т.ч. право на отримання правової допомоги, він не мав можливості підготуватися до розгляду справи та скористатися послугами адвоката.

Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, жодних пояснень суду не надав.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КпАП України, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.6 Закону України «Про Національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

За пунктом 8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Судом встановлено, що згідно з постановою у справі про адміністративне правопорушення серії БР №819218 від 15.07.2017 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121 КпАП України та на нього було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за те, що він 15.07.2017 о 16-20 на 420 км а/ш Знам'янка-Луганськ-Ізварино керував автомобілем, на якому було встановлено газове обладнання, незареєстроване в сервісному центрі МВС України (а.с.7).

У відповідності до вимог ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ №1395 від 07.11.2015, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.1 ст.121 КпАП України. Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КпАП України, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Посилання позивача на те, що постанова винесена на місці вчинення правопорушення, а не за місцем його вчинення - за місцезнаходженням органу, уповноваженого розглядати справу, суд не може брати до уваги як підставу для визнання порушеним порядку розгляду справи, оскільки рішенням Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 встановлено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В той самий час, інші посилання позивача на порушення його прав при розгляді справи знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Суд вбачає, що при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу поліцейським всупереч положенням ст.278 КпАП України не були виконані заходи підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, не вирішене питання про необхідність витребування додаткових матеріалів, не з'ясовано про наявність клопотань або заяв у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також не були з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, суд зауважує, що ст.268 КпАП України передбачені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Оскаржувана постанова не містить відомостей про роз'яснення ОСОБА_1 його прав, так само, до постанови не додано, згідно з її змістом, будь-яких додатків, які б вказували, що права все ж таки були роз'яснені і позивач мав змогу, в тому числі і час, скористатися ними на свій захист.

Пунктом 24 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам ст.ст. 283,284 КпАП України. Зокрема, у ній необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. В той самий час, в постанові не міститься відомостей про те, на підставі яких даних поліцейським зроблено висновок про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування їх правомірності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте, належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача та доводили законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, суду не надано.

Відповідно до положень статті 7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Враховуючи, що права позивача не були дотримані відповідачем в повному обсязі, в даному випадку є підстави вважати, що право ОСОБА_1 на захист було порушене, відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 256, 280, 287-289 КпАП України, статтями 7-11,71,86, ч.1 статті 94, статтями 158-163,171-2 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 4 РРПП ГУ НП в Донецькій області Савельєва Максима Олеговича про скасування постанови - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову БР № 819218, прийняту 15.07.2017 поліцейським взводу № 4 РРПП ГУ НП в Донецькій області Савельєвим Максимом Олеговичем у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови буде виготовлений протягом п'яти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини постанови.

Суддя: В.С. Салькова