Справа № 820/402/17
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

01 серпня 2017 р. №820/402/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.

при секретарі судового засідання - Ахвердян Р.А.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Діденко А.О.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.06.2014 №13792-15, від 17.01.2017 №22-1303/2, від 17.01.2017 №22-1303/1, від 17.01.2017 №22-1303.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, є необґрунтованими та помилковими, оскільки позивач протягом 2014-2016 р.р. був власником кількох квартир, розташованих в багатоквартирному житловому будинку у м. Харкові по АДРЕСА_1. Проте, норми ПК України не встановлюють обов'язку сплати земельного податку для власника однієї або кількох квартир в багатоквартирному житловому будинку. Також позивач зазначив, що відсутня будь - яка інформація стосовно того, з яких підстав податковим органом було двічі нараховано позивачу земельний податок за 2014 рік. При цьому, позивач зауважив, що до оскаржуваних повідомлень-рішень не було додано розрахунку нарахованого податкового зобов'язання з земельного податку, внаслідок чого встановити розмір земельної ділянки та її місцезнаходження, щодо якої був нарахований земельний податок за період 2014-2016 р.р. не є можливим. Водночас позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийняті після 1 липня за період 2014-2016 р.р., а одне з них взагалі прийнято повторно за 2014 рік, через що, на думку позивача, нарахування податкового зобов'язання повинно було здійснюватися за результатами проведеної перевірки. Проте, відсутні будь-які відомості щодо проведення такої перевірки.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - Діденко А.О. до суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що під час спірних правовідносин відповідач діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством, враховуючи довідку Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої у власності ОСОБА_3 з 2010 року знаходиться нежитлова будівля літ. Б.3 за адресою АДРЕСА_1.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача - Діденко А.О. у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях на позов обставини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом за наявною інформацією про те, що у власності ОСОБА_3 з 2010 року знаходиться нежитлова будівля літ. "Б-3" за адресою м. Харкові по АДРЕСА_1, Західною ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області прийнято податкове повідомлення - рішення від 30.06.2014 №13792-145, яким на підставі п.54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 286.5 ст. 286 ПК України нараховано суму податкового зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб в розмірі 16389,70 грн. (а.с.6).

Також на підставі вказаних обставин Центральною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області прийнято податкові повідомлення - рішення:

- від 11.08.2016 №6353-1303/2, яким на підставі п.54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 286.5 ст. 286 ПК України нараховано суму податкового зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб за 2014 рік в розмірі 3763,24 грн. (а.с.46);

- від 11.08.2016 №6353-1303/1, яким на підставі п.54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 286.5 ст. 286 ПК України нараховано суму податкового зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб за 2015 рік в розмірі 23285,94 грн. (а.с.47);

- від 11.08.2016 №6353-1303, яким на підставі п.54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 286.5 ст. 286 ПК України нараховано суму податкового зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 36070,08 грн. (а.с.45).

Зазначені податкові повідомлення - рішення від 11.08.2016 №6353-1303, №6353-1303/1, №6353-1303/2 оскаржені позивачем в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Харківській області (а.с.48-49)

Рішенням ГУ ДФС у Харківській області від 20.10.2016 №5817/10/20-40-10-01-14 (а.с.50-52) залишено без змін вказані податкові повідомлення - рішення, а скарга - без задоволення (а.с.50-52).

Рішення ГУ ДФС у Харківській області оскаржувалось ОСОБА_3 до ДФС України (а.с.53-54), проте, рішенням ДФС України від 23.12.2016 №1405/Ш/99-99-11-02-01-14 податкові повідомлення - рішення та рішення ГУ ДФС у Харківській області, прийняте за розглядом скарги, в частині застосування коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки 2,5, як за землі комерційного використання скасовано, в іншій частині - залишено без змін, а скаргу задоволено частково. Зобов'язано ГУ ДФС у Харківській області забезпечити нарахування ОСОБА_3 земельного податку згідно ПК України, з врахуванням коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки, як за землі житлової забудови з дати видачі КП "ХМБТІ" технічного паспорту на вказаний багатоповерховий житловий будинок готельного типу, а також зобов'язано забезпечити прийняття Центральною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області відповідних податкових повідомлень - рішень (а.с.55-57).

На підставі рішення ДФС України від 23.12.2016 №1405/Ш/99-99-11-02-01-14 Центральною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області прийнято податкові повідомлення - рішення:

- від 17.01.2017 №22-1303/2, яким на підставі п.54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 286.5 ст. 286 ПК України нараховано суму податкового зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб за 2014 рік в розмірі 8061,17 грн. (а.с.7);

- від 17.01.2017 №22-1303/1, яким на підставі п.54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 286.5 ст. 286 ПК України нараховано суму податкового зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб за 2015 рік в розмірі 10068,40 грн. (а.с.8);

- від 17.01.2017 №22-1303, яким на підставі п.54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 286.5 ст. 286 ПК України нараховано суму податкового зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 14428 грн. (а.с.9).

Перевіряючи обґрунтованість прийнятих податкових повідомлень - рішень від 30.06.2014 №13792-15, від 17.01.2017 №22-1303/2, від 17.01.2017 №22-1303/1, від 17.01.2017 №22-1303, суд встановив наступне.

Розглядаючи зазначену справу, суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства ( в редакції, чинній на момент складення спірного податкового повідомлення - рішення).

Земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України, а справляння плати за землю розділом XII "Податок на майно" Податкового кодексу України.

Відповідно до положень ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до п. 286.5 ст. 286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь та земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки ( п.274.1 ст. 274 ПК України).

Водночас, виходячи зі змісту положення п.п. 9.1.10 п. 9.1 ст. 9 ПК України, плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог пп.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень розділу ХIII ПК України.

Відповідно до п.п. 269.1.1 п. 269.1 ст. 269 ПК України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв). А в силу вимог підпункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Таким чином, обов'язок платника податку сплачувати плату за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.

Згідно положень ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності та користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Питання переходу права власності на земельну ділянку у разі набуття права на житловий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються положеннями ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України.

Виходячи з аналізу наведених норм вбачається, що особа, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

За правилами п. 286.1 ст. 286 ПК України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

При цьому, положеннями ПК України визначено, що власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно (пункт 287.8 статті 287 ПК).

Тобто, фізична особа - власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку є платником земельного податку з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 07.07.2015 по справі №826/12388/13-а.

Згідно ч.2 ст. 161 КАС України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

При цьому, виходячи зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, ОСОБА_3 з 29.04.2014 є власником квартир, у житловому будинку готельного типу літ. "Б-3", зокрема, площею 21.2 кв.м., 26.3 кв.м., 23.3 кв.м., 18.12 кв.м., 16.2 кв.м., 18.2 кв.м., 21.2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності (а.с.66-116).

Положеннями п. 287.8 ст. 287 ПК України визначено, що саме власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Проте, в ході судового розгляду судом встановлено, що в період 2014 - 2016 років позивач був власником певної кількості квартир, розташованих в багатоквартирному житловому будинку у м. Харкові по Комсомольському шосе, 54а.

Будь - яких доказів того, що у період 2014 - 2016 років позивач був власником нежитлових (технічних, підвальних) приміщень у багатоквартирному жилому будинку відповідачем не надано.

При цьому, суд зазначає, що виходячи з копії декларації про готовність об'єкта до експлуатації за адресою м. Харків, Комсомольське шосе, 54а, затвердженого Інспекцією ДПБК у Харківській області від 17.03.2014 №ХК12 (а.с.58-63) та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, позивач починаючи з 29.04.2014 є власником квартир, у житловому будинку готельного типу літ. "Б-3", за адресою: у АДРЕСА_1.

Так, з аналізу наведених норм ПК України, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 07.07.2015 по справі №826/12388/13-а, суд дійшов висновку, що у позивача в даному випадку відсутній обов'язок сплати земельного податку як власника квартир, у житловому будинку готельного типу літ. "Б-3", за адресою: у АДРЕСА_1.

Крім того, суд зазначає, що виходячи з пояснень представника відповідача, наданих в судовому засіданні, що під час нарахування земельного податку ОСОБА_3, контролюючий орган керувався даними копії технічного паспорту на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок готельного типу за адресою: АДРЕСА_1, що суперечить положенням п. 286.1 ст. 286 ПК України, якими визначено підстави для нарахування земельного податку, а саме на підставі даних державного земельного кадастру, що не було здійснено податковим органом.

Водночас, суд зазначає, що виходячи зі змісту положень ст. 286 ПК України, податкове зобов'язання з земельного податку, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період.

При цьому, як встановлено з пояснень представника відповідача, наданих в судовому засіданні, розрахунок до податкового повідомлення - рішення від 30.06.2014 №13792-15 податковим органом не може бути надано, оскільки такий розрахунок відсутній у податковому органі.

Таким чином, відсутність розрахунку до вказаного повідомлення - рішення є порушенням вимог ПК України, оскільки нарахування контролюючим органом податкового зобов'язання з земельного податку, здійснюється за місцезнаходженням земельної ділянки.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 30.06.2014 №13792-15, від 17.01.2017 №22-1303/2, від 17.01.2017 №22-1303/1, від 17.01.2017 №22-1303 є необґрунтованими, прийняті всупереч чинного законодавства, через що позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, суд присуджує позивачу з Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією від 24.01.2017 №Н671092 (а.с.3).

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 30.06.2014 №13792-15.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 17.01.2017 №22-1303/2, від 17.01.2017 №22-1303/1, від 17.01.2017 №22-1303.

Стягнути з Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_3 (код НОМЕР_1, поштовий індекс 61002, АДРЕСА_2) у розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 08 серпня 2017 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.