Справа № 824/203/17-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2017-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/203/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Бідней О.В.,

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Прядка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори, в якому після неодноразових уточнень позовних вимог просить суд скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про арешт (архівний запис), реєстраційний номер 6891365, на квартиру АДРЕСА_1, зареєстрований 28 березня 2008 року, підстава обтяження: ухвала 52/212, 12.01.1994 року, нарсуд П-Камчатськ.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_3 посилається на те, що наявність запису про накладення арешту на нерухоме майно унеможливлює отримання нею як спадкоємцем за заповітом свідоцтва про право на спадщину, а тому вона позбавлена можливості реалізувати свої права як власника майна. При цьому зазначала, що оскаржуваний запис, на її думку, здійснено помилково й без достатніх на те підстав.

В судовому засіданні представник позивача, надавши пояснення щодо спірних правовідносин, підтримала позовні вимоги про скасування запису про арешт нерухомого майна.

Представник відповідача в судовому засіданні, надавши зі свого боку пояснення щодо спірних правовідносин, фактично не заперечував про скасування в судовому порядку в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про арешт (архівний запис), реєстраційний номер 6891365, на квартиру АДРЕСА_1, зареєстрований 28 березня 2008 року, підстава обтяження: ухвала 52/212, 12 січня 1994 року, нарсуд П-Камчатськ.

Поряд з цим в судовому засіданні 11 серпня 2017 року представником відповідача подана суду заява про визнання указаних вище позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення справи по суті, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та визнавалось сторонами, 29 січня 1997 року між гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі - продажу, згідно якого ОСОБА_4 (продавець) продав, а ОСОБА_5 (покупець) купив квартиру під номером АДРЕСА_1, яка складається з двох жилих кімнат. Квартира загальною площею 52,20 кв.м., в тому числі 29,0 кв.м. жилою площею.

Відповідно до вказаного договору квартира належала гр. ОСОБА_4 (продавець) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 листопада 1993 року Першою Петропавлівською державною нотаріальною конторою Камчатської області реєстр №1-2576, зареєстрованого Чернівецьким обласним бюро технічної інвентаризації 07 лютого 1994 року в реєстрову книгу №62. cтор. №280, за реєстровим номером 8113.

05 серпня 1999 року ОСОБА_5 змінив своє прізвище на ОСОБА_6, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про зміну імені.

Згідно заповіту від 11 квітня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хусід С.М., зареєстровано в реєстрі за №1578, ОСОБА_6 все своє майно, в тому числі належну на праві власності квартиру під номером АДРЕСА_1, заповів ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05 вересня 2016 року, виданим Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

З довідки №3167 від 29 вересня 2016 року, виданої Комунальним житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством №14, вбачається, що на день смерті ОСОБА_6 проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_2, разом з сестрою ОСОБА_3, вели спільне господарство.

06 березня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

В цей же день приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.О. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

У вказаній постанові зазначено, що приватний нотаріус розглянув документи спадкової справи №30/2016, після смерті ОСОБА_6, розпочатої 25 жовтня 2016 року та заяву подану 06 березня 2017 року ОСОБА_3 для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру номер АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме:

- свідоцтво про смерть ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис №1779 від ІНФОРМАЦІЯ_2, видане Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 05 вересня 2016 року, серії НОМЕР_1.

- заяву №83 ОСОБА_3, яка поступила 25 жовтня 2016 року про прийняття спадщини;

- довідку №3167, видану Комунальним житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством №14 від 29 вересня 2016 року;

- заповіт, посвідчений Хусід С.М., приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу 11 квітня 2002 року за реєстровим №1568, на все належне йому майно, де б воно було та з чого б воно не складалося, на ім'я ОСОБА_3;

- повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про зміну імені №5 виданий 24 листопада 2016 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області;

- договір купівлі-продажу, посвідчений 29 січня 1997 року Кондруц С.М., приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу за реєстровим №926;

- заяву №23 ОСОБА_3, яка поступила 06 березня 2017 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Також вказано, що згідно підпункту 4.15 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до підпункту 4.17 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ вказаного Порядку, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Зазначено, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна), наявний арешт (архівний запис), реєстраційний номер 6891365, на квартиру АДРЕСА_1, зареєстрований 28 березня 2008 року Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: ухвала 52/212, 12.01.1994 року, нарсуд П-Камчатськ.

У зв'язку із цим, приватний нотаріус прийшов до висновку, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, не може бути видане ОСОБА_3

Позивач в усній формі звернулась до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори з приводу наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про арешт (архівний запис), реєстраційний номер 6891365, на квартиру АДРЕСА_1, зареєстрований 28 березня 2008 року, підстава обтяження: ухвала 52/212, 12 січня 1994 року, нарсуд П-Камчатськ.

На указане звернення позивачу було повідомлено про необхідність скасування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про арешт (архівний запис), реєстраційний номер 6891365, на квартиру АДРЕСА_1. При цьому жодних документів, на підставі яких накладено арешт, не надано.

Зазначені обставини визнавались представниками сторін.

В ході судового розгляду справи судом було витребувано у Державного нотаріального архіву у Чернівецькій області документи, на підставі яких Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою вчинено запис про накладення 28 березня 2008 року арешту, реєстраційний номер 6891365, на квартиру АДРЕСА_1.

На виконання названого судового рішення до суду надійшов лист Державного нотаріального архіву у Чернівецькій області від 31 травня 2017 року вих. №245/01-17, в якому зазначено про те, що згідно запису в алфавітній книзі обліку заборон відчуження жилих будинків і арештів, накладених на жилі будинки по фонду №12 «Перша Чернівецька державна нотаріальна контора» за 1994 рік, документом на підставі якого накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 є лист Петропавловськ-Камчатського міського суду №52/212а від 12 січня 1994 року про накладення арешту на майно ОСОБА_10, оригінал якого до Державного нотаріального архіву у Чернівецькій області не передано. Будь-яких інших даних у вищезазначеній алфавітній книзі не зазначено.

Крім цього, на виконання ухвал суду про витребування доказів Державним нотаріальним архівом у Чернівецькій області було надано копію договору купівлі-продажу, посвідченого 29 січня 1997 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Кондруц С.М. за реєстровим №926; та свідоцтво про право на спадщину за законом від 18 листопада 1993 року, видане Першою Петропавлівською державною нотаріальною конторою Камчатської області, реєстр №1-2576, згідно якого ОСОБА_4 успадковував від ОСОБА_11 квартиру АДРЕСА_1.

З Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 14 березня 2017 року, наданої позивачем, та від 10 серпня 2017 року, наданої відповідачем, відносно квартири АДРЕСА_1, вбачається про накладення арешту на названу квартиру, реєстраційний номер 6891365, зареєстрований 28 березня 2008 року Першою Чернівецькою державною нотаріальною контрою, підстава обтяження: ухвала 52/212, 12.01.1994 року, нарсуд П-Камчатськ. При цьому власником зазначено ОСОБА_10.

В судовому засіданні представники відповідача наголошували, що у зв'язку із змінами в законодавстві Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою 28 березня 2008 року було фактично перенесено указаний вище запис про арешт нерухомого майна з паперових носіїв в електронний реєстр, а документ, на підставі якого було накладено арешт (ухвала 52/212, 12.01.1994 року, нарсуд П-Камчатськ) - відсутній.

Водночас представники сторін вказали про відсутність майнових спорів щодо указаного нерухомого майна, при цьому визнавши, що таке належало на праві власності ОСОБА_6

Що ж до зазначення в Інформаційних довідках з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про ОСОБА_10 як власника квартири АДРЕСА_1, то представники сторін вказали, що така інформація є помилковою та не відповідає дійсності, адже станом на дату виникнення обтяження власником указаної квартири був ОСОБА_4, а станом на 28 березня 2008 року (дата реєстрації в електронному реєстрі Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою) - ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18 листопада 1993 року, видане Першою Петропавлівською державною нотаріальною конторою Камчатської області, реєстр №1-2576, договором купівлі-продажу, посвідченого 29 січня 1997 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Кондруц С.М. за реєстровим №926, заповітом від 11 квітня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хусід С.М., зареєстровано в реєстрі за №1578, в якому, зокрема, зазначено, що квартира під номером АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 на праві власності.

Представники сторін наголосили на тому, що наразі відсутній спір про право власності на квартиру АДРЕСА_1, оскільки вказане нерухоме майно на праві власності належало ОСОБА_6, а після його смерті має належати за заповітом ОСОБА_3

Між тим, наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про арешт унеможливлює отримання позивачем як спадкоємцем за заповітом свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1.

З огляду на визнання відповідачем позову, суд зазначає такі положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 51 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право відповідача на визнання адміністративного позову.

Відповідно до положень статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву, а якщо визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи.

Судове рішення у зв'язку з визнанням адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими статтею 112 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою та четвертою статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повного визнання відповідачем позовних вимог і прийняття його судом приймається постанова про задоволення адміністративного позову. Суд не приймає визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Враховуючи наведені вище обставини справи та норми процесуального права, зважаючи на відсутність майнових спорів про право власності на нерухоме майно (квартира АДРЕСА_1), та беручи до уваги те, що наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису, проведеного Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою, про арешт вказаного вище нерухомого майна унеможливлює отримання позивачем як спадкоємцем за заповітом свідоцтва про право на спадщину, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує чиї-небудь прав, свобод або інтересів.

Відтак, суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем даного позову й задовольнити позов ОСОБА_3 шляхом скасування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про арешт (архівний запис), реєстраційний номер 6891365, на квартиру АДРЕСА_1, зареєстрований 28 березня 2008 року, підстава обтяження: ухвала 52/212, 12 січня 1994 року, нарсуд П-Камчатськ.

При цьому суд також звертає увагу на наступні норми права.

Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV.

Згідно статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав; обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору; реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Відповідно до частини п'ятої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя.

На підставі рішення Міністерства юстиції України державна реєстрація права власності та інших речових прав може проводитися в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць, визначених в абзаці першому цієї частини.

Державна реєстрація обтяжень речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна.

Державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором з урахуванням вимог, встановлених абзацами першим - третім цієї частини, крім випадку, передбаченого абзацом п'ятим цієї частини.

Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Частинами першою та другою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі зміни ідентифікаційних даних суб'єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб'єкта управління об'єктами державної власності, відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Таким чином, зміни до Державного реєстру прав можуть бути внесені на підставі відповідного рішення суду. При цьому суд може прийняти рішення про скасування записів про проведену державну реєстрацію прав (обтяження), що є підставою для внесення державним реєстратором до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав (обтяження).

Згідно абзацу 2 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено повноваження адміністративного суду при вирішенні справи, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 112, 136, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про арешт (архівний запис), реєстраційний номер 6891365, на квартиру АДРЕСА_1, зареєстрований 28 березня 2008 року, підстава обтяження: ухвала 52/212, 12.01.1994 року, нарсуд П-Камчатськ.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Лелюк

Постанова у повному обсязі складена 14 серпня 2017 року.