Справа № 378/253/17
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 серпня 2017 року м. Київ К/800/27340/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Ставищенського районного суду Київської області від 12 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірним рішення та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним рішення відповідача щодо відмови перерахувати її пенсію з урахуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу за 2010 рік та зобов'язати Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області з 01 березня 2016 року перерахувати їй пенсію за віком, застосувавши показник середньої заробітної плати на одну застраховану особу в Україні у 2013-2015 роках, відповідно до положень статті 40 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV). В обґрунтування позову зазначала, що до з 2011 року отримувала пенсію за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і, досягнувши необхідного віку, у березні 2016 року звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2013-2015 роки. Посилаючись на те, що відповідач неправомірно обчислив розмір її пенсії, з урахуванням показника за 2010 рік, просила суд задовольнити позов.

Постановою Ставищенського районного суду Київської області від 12 червня 2017 року, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2017 року, позов задоволено частково. Позовні вимоги про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії за період з 1 березня по 19 вересня 2016 року залишено без розгляду. Визнано неправомірним рішення начальника Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі Київської області від 23 грудня 2016 року № 3557/03 щодо відмови позивачу у перерахунку з 20 вересня 2016 року пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2013, 2014 та 2015 роки, згідно з частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV. Зобов'язано відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу по Україні за 2013, 2014 та 2015 роки, згідно з частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV з 20 вересня 2016 року та виплатити недоотриману суму пенсії з урахуванням вже проведених виплат з 20 вересня 2016 року.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, Закону № 1058-IV та КАС України. Вказує, що суд не дав належної правової оцінки обставинам справи та неправильно застосував норми законодавства, якими врегульовано порядок перерахунку пенсій.

Згідно із пунктом 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із змісту оскаржуваних судових рішень видно, що задовольняючи позов, суди виходили з наступного.

Статтею 55 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 9 Закону № 1788-XII особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Статтею 2 Закону № 1788-XII визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-ІV за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором, що передбачено статтею 10 вищевказаного Закону.

Наведеніі вище норми регулюють порядок переведення з одного виду пенсії на інший в межах Закону № 1058-ІV та не встановлює права органам Пенсійного фонду України здійснювати переведення громадян з одного виду пенсії на інший в межах різних законів.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший, за бажанням особи, може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок призначення пенсії шляхом переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. При цьому, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у даному випадку позивач звернулася із заявою про призначення іншого виду пенсії, що встановлюється за іншим законом.

Разом з тим, у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за Законом який визначає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон № 1058-ІV, у подальшому, при розрахунку пенсії за віком за Законом № 1058-ІV, такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Судами встановлено, що з 01 березня 2016 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, як матері інваліда з дитинства відповідно до норм Закону № 1058-ІV. До цього часу позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» частини першої статті 55 Закону № 1788-ХІІ.

Враховуючи те, що у даному випадку має місце призначення пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону, суди дійшли висновку, що при розрахунку пенсії позивача за Законом № 1058-ІV показник середньої заробітної плати мав враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, тобто за 2013-2014 роки.

Крім того, за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV позивач раніше не зверталася, і після звільнення продовжувала працювати та сплачувала у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи те, що у спірних правовідносинах мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, суди дійшли висновку, що позов підлягає задоволенню.

Висновки судів відповідають висновкам Верховного Суду України, висловлених у такій категорії справ.

У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судового рішення апеляційної інстанції, а викладені в ній доводи перевірені судом і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить мотивів, які б дозволили вважати, що судом неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Ставищенського районного суду Київської області від 12 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук