Справа № 639/2154/17
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/2154/17
№2-а/639/82/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 серпня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Іванової І.В.,

за участю секретаря Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора ПП роти № 8 батальйону № 4 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції Шевердіної Олени Сергіївни про визнання неправомірними дії, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

5 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова, як адміністративного суду, з позовом до інспектора ПП роти № 8 батальйону № 4 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції Шевердіної О.С., в якому просив суд визнати дії відповідача щодо складання постанови серії БР №709399 від 27 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн., незаконними, скасувати вищевказану постанову та закрити провадження по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 27.03.2017 року близько о 00 год. 30 хвил. Він рухався по площі Театральній з вул. Пушкінській у напряму вул.. Сумської у м. Харкові на автомобілі Шкода Октавія, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності його батькові. Перед виїздом на вул. Сумську позивача зупинив інспектор патрульної поліції та повідомив, що він порушив ПДР у зв'язку з тим, що на дорогу, по якій він рухався, не можна виїжджати з вул. Гоголя. Проте позивач рухався з вул. Пушкінської, а не вул. Гоголя. У зв'язку з тим, що позивач поспішав, він не перевірив посвідчення поліцейського. Потім підійшов ще один патрульний поліцейський, яка не представилась та спитала, чи має він страховий поліс. Так як автомобіль належить не позивачу, він почав шукати поліс в автомобілі. Тим часом поліцейська повідомила йому, що стосовно нього буде винесено постанову про притягнення до відповідальності, на що позивач почав ставити запитання та йому роз'яснили, що він матиме право ознайомитись з матеріалами та дати пояснення, і одразу пішла до службового автомобіля. Далі позивач чекав патрульну декілька хвилин, розраховував, що йому дадуть можливість надати пояснення, подивитись на відео зйомку, проте остання не виходила з автомобіля. Тоді позивач почав ставити питання іншим поліцейським, проте вони повідомили йому, що стосовно нього складається постанова про притягнення до відповідальності та також відійшли до іншого автомобіля (який пізніше зупинили патрульні). Позивач зазначив, що у зв'язку з тим, що він поспішав додому (оскільки автомобіль не його, він мав віддати його власнику - своєму батькові), він не дочекався постанови про притягнення його до відповідальності та поїхав. 29.03.2017 року на адресу позивача УПП у м. Харкові направлено постанову БР №709399 від 27 березня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за порушення ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП. Позивач вказує, що з вказаною постановою він не згоден, та вважає дії відповідача протиправними, а саму постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки постанова складена з порушенням норм законодавства, а обставини, викладені в ній, не відповідають дійсності.

У зв'язку з вищевикладеним позивач був змушений звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити та надав пояснення відповідні вищенаведеному .

Відповідачпо справі, інспектор патрульної поліції роти № 8 батальйону № 4 УПП у м. Харкові лейтенант поліції Шевердіна О.С., в судове засідання не з'явилась, надала до суду клопотання, згідно якого проти задоволення позову заперечувала, просила суд відмовити в його задоволенні в повному обсязі, постанову залишити без змін, також просила розглядати справу без її участі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права.

Виходячи із завдання адміністративного судочинства на адміністративні суди покладено обов`язок при оскарженні рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень, якими є органи соціального захисту населення, перевіряти оскаржувані рішення, дії або бездіяльність на їх відповідність певним критеріям, визначеним ч.3 ст. 2 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 171-2 КАСУ адміністративні справи з приводу рішень , дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Судом встановлено, що згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БР №709399, складеної 27.03.2017 року інспектором ПП роти № 8 батальйону № 4 УПП у м. Харкові лейтенантом поліції Шевердіною Оленою Сергіївною відносно водія автомобіля «Шкода Актавія», номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_1, останній 27.03.2017 року о 00.30 годині в м. Харкові по площі Театральна, 1, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.2 «рух механічних ТЗ заборонено» та здійснив проїзд через зону дії знаку, чим порушив п 8.4. «в»ПДР та не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п. 2.1. «г»ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП. (а.с. 10)

Даною постановою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

У судовому засіданні позивач не заперечував той факт, що не пред'явив на вимогу відповідача полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак заперечував той факт,що не виконав вимоги дорожнього знаку 3.2 «рух механічних ТЗ заборонено» та здійснив проїзд через зону дії знаку, наполягав, що рухався з вул.. Пушкінській .

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 21.2, 21.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю полісів /договорів/ обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції. Наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов'язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс. У відповідача були наявні підстави вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення, оскільки як встановлено судом, позивач не виконав вимоги дорожнього знаку 3.2 «рух механічних ТЗ заборонено» та здійснив проїзд через зону дії знаку

Існування наведених обставин і зумовило виникнення у відповідача на підставі ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» права на реалізацію повноважень вимагати в особи пред'явлення нею документів , що посвідчують особу, та документів , що підтверджують відповідне право особи.

Поліс №АК / 3117177 від 13.04.2017 року, який мається в матеріалах справи, було надано позивачем у судовому засіданні. З даного полісу вбачається, що строк дії такого з 00 00 годин 13.04.2014 року, тоді як позивач був зупинений відповідачем 27 березня 2017 року. Таким чином, на момент здійснення позивачем правопорушення , у нього був відсутній поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вищевказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута за адресою: м. Харків площа Театральна,1.

Як вбачається з тексту оскаржуваної постанови, відповідачем було встановлено особу позивача, відповідні відомості про особу позивача зазначено у оскаржуваній постанові.

Оскаржувана постанова позивачем не була отримана, про що зроблено відмітку у присутності свідків.

Таким чином, оскаржувана постанова відповідає вимогам ст..ст.283, 284 КУпАП, а також відповідачем дотримано приписів ст.285 КУпАП.

Так, згідно зі ст..284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст..285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами або представником громадської організації чи органу громадської діяльності.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» ст.258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Що стосується доводів позивача про порушення відповідачем процедури розгляду справи, то суд вважає помилковим його доводи щодо місця розгляду справи про адміністративне

Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №1-11/2015 вирішив, що положення ч.1 ст.276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення (рішення №5-рп/2015 від 26.05.2015р.).

Таким чином відповідач, розглянув справу про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст.126 КУпАП, відносно позивача, за місцем вчинення такого правопорушення, тобто в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція Управління патрульної поліції м.Харкова, діяв згідно з приписами ч.1 ст.276 КУпАП та у відповідності до вищевказаного рішення Конституційного Суду України.

Згідно ст. 36 КУпАП при вчинені однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом /посадовою особою/, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі бути приєднано одне з додаткових стягнень. Передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Санкція ч. 1 ст. 126 КУпАП є більш суворою по відношенню до санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП відповідачем відносно позивача було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Проаналізувавши всі вищевказані обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.160-163, 167, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського Апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя І. В. Іванова