Справа № 334/4619/17
Суддя: Турбіна Т. Ф.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 10.08.2017
Справа № 334/4619/17
Провадження № 2-а/334/449/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року Ленінський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії позивача з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зобов'язати відповідача перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 7,5%, починаючи з 07.10.2016 року, з дати призначення пенсії за віком, а також стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору у сумі 640,00 грн. і витрати на правову допомогу у сумі 1500,00 грн.

В обґрунтування позову позивач вказує, що він до 2016 року перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ».

Після призначення пенсії за вислугу років позивач продовжував працювати, з його заробітної плати сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.07.10.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, але відповідач розрахував пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2017 року по справі № 334/7763/16-а зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2013, 2014, 2015) та виплатити недоплачений її розмір, з урахуванням різниці, що була виплачена раніше, починаючи з 07.10.2016 року.

21 червня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію, починаючи з 07.10.2016 року, з дати призначення пенсії за віком.

Листом Правобережного об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя від 03.07.2017 року №167/Т-9 було зазначено про неможливість підвищення пенсії, яке передбачене ст. 29 Закону, оскільки до призначення пенсії за віком позивач отримував пенсію за вислугу років.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними, посилаючись на те, що він отримував раніше пенсію за вислугою років, яка не передбачена положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а при призначенні пенсії за віком отримав всі права, як і інші громадяни України, оскільки звернувся за призначенням пенсії за віком на загальних підставах вперше.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням з відміткою про отримання уповноваженою особою 27.07.2017р. позовної заяви, ухвали про відкриття провадження у справі і судової повістки про виклик до суду. Заперечень проти позову відповідач не надав.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Приймаючи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався, суд ухвалив розгляд справи не відкладати і вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, розглянувши її у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 21.04.2004р. по 31.10.2016р. отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ».

Після призначення пенсії за вислугу років позивач продовжував працювати, з його заробітної плати сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

07.10.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. Оскільки відповідач розрахував пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік, позивач звернувся до суду з позовом про визнання таких дій неправомірними. Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2017 року у справі № 334/7763/16-а позов ОСОБА_1 було задоволено, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2013, 2014, 2015) та виплатити недоплачений її розмір, з урахуванням різниці, що була виплачена раніше, починаючи з 07.10.2016 року.

21 червня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію, починаючи з 07.10.2016 року, з дати призначення пенсії за віком.

У листі Правобережного об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя від 03.07.2017 року №167/Т-9 позивачу було повідомлено про відсутність підстав для підвищення пенсії, передбаченого ст. 29 Закону, оскільки до призначення пенсії за віком позивач отримував пенсію за вислугу років.

Відповідно до положень ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до ст.7 цього Закону, на такий відсоток: на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців.

Оскільки позивач народився 16 червня 1955 року, згідно положень ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для нього передбачений загальний пенсійний вік - 60 років.

Позивач набув право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 15.06.2015р.

Після досягнення пенсійного віку позивач продовжував працювати, із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» звернувся 07.10.2017р. і з цього часу він отримує пенсію за віком.

За таких обставин позивач, як особа, якій вперше призначена пенсія за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», набув право на підвищення розміру пенсії за віком відповідно до положень ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач заперечень проти позову не надав.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, не довів суду правомірність своїх дій та рішення, а тому вимоги позову про визнання протиправними дій Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є обґрунтованими і підлягають задоволенню .

Позивач просить захистити порушене право на підвищення пенсії за віком, починаючи з дати її призначення, тобто з 07.10.2016 року.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на те, що виплата позивачу пенсії за віком у належному розмірі, починаючи з часу її призначення, була здійснена відповідачем на підставі постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2017 року по справі № 334/7763/16-а, яка набрала законної сили 23.03.2017р., при цьому відповідач не застосував норму ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і за захистом свого порушеного права позивач звернувся до суду у липні 2017 року, суд вважає, що призначена позивачу пенсія за віком має бути перерахована і виплачуватися у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення, передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з дати її призначення, тобто з 07.10.2016 року.

Щодо доводів відповідача стосовно стягнення судових витрат на оплату судового збору і витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.87 КАС України).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до квитанції, яка міститься в матеріалах справи, позивачем сплачено 640,00 грн. судового збору на рахунок Державного бюджету України в особі Управління ДКСУ у Дніпровському районі міста Запоріжжя Запорізької області, а відтак ці судові витрати суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Також суд визнає обґрунтованою вимогу про стягнення на користь позивача витратна правову допомогу у сумі 1500,00 грн., оскільки розмір цих витрат підтверджується квитанцією до приходного касового ордеру від 14.07.2017р. на суму 1500,00 грн. за складання адміністративного позову на підставі договору№402 про надання юридичних послуг від 02.11.2016р., і вказаний розмір витрат не перевищує граничного розміру компенсацій витрат на правову допомогу, передбачену Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9-11, 69-71, 159-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчення дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень ч.1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію, починаючи з 07.10.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору у сумі 640,00 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 1500,00 грн.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.