Справа № 308/9497/16-а
Суддя: Лемак О. В.
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/9497/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючої судді Лемак О.В.

при секретарі Віраг Е.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород справу, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонської митниці ДФС про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про порушення митних правил №0140/50805/16 від 25 серпня 2016 року ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Херсонської митниці ДФС про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про порушення митних правил №0140/50805/16 від 25 серпня 2016 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 08.06.2016 року він дійсно ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «Kia Sportage», реєстраційний номер 2SY6612, VIN №KNEJA35, у зоні діяльності митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС по смузі «червоний коридор» у режимі «транзит». Даний транспортний засіб 12.06.2016 був вивезений до ВЕЗ «Крим» через ВМО «Каланчак» митного поста «Херсон-Центральний» Херсонської митниці ДФС. Тобто позивач вважає, що даний транспортний засіб перебував за межами митної території України. Херсонська митниця ДФС провела усі необхідні митні оформлення в зоні митного контролю, завершивши таким чином митне оформлення цього автомобіля, та надала йому дозвіл на переміщення даного автомобіля 12.06.2016 року у вільну економічну зону «Крим», запроваджену Законом України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12 серпня 2014 року № 1636-VІІ. Тому, позивач вважає, що саме Херсонська митниця ДФС станом на 12.06.2016 року здійснила митне оформлення автомобіля в тому чи іншому митному режимі в зонах митного контролю на адміністративному кордоні ВЕЗ «Крим». ОСОБА_1 вказує, що посадові особи Херсонської митниці ДФС безпідставно склали протокол про порушення митних правил № 0140/50805/16 та притягнули його до адміністративної відповідальності, оскільки він не порушив 10 - денний строк доставки вказаного у постанові автомобіля у Херсонську митницю ДФС. Твердження Херсонської митниці ДФС про те, що ввезений ОСОБА_1 автомобіль не вивезено за межі митної території України не відповідає частині другій статті 9 МК України, відповідно до якої для цілей застосування положень розділів V і IX цього Кодексу території вільних митних зон вважаються такими, що знаходяться поза межами митної території України.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Херсонської митниці ДФС в судове засідання не зявився, подав суду письмові заперечення, відповідно до яких позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечив, посилаючись на те, що постанова Херсонської митниці від 25.08.2016 року №0140/50805/16 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України є законною та обгрунтованою. Відповідно інформації, викладеної у листі ДФС від 07.08.2015 № 29294/7/99-99-24-01-03-17 «Про митний контроль транспортних засобів особистого користування» - ввезення громадянами на територію ВЕЗ «Крим» транспортних засобів особистого користування, що були поміщені у митні режими «тимчасове ввезення або транзит» не є завершенням таких режимів і не може вважатись виконанням громадянином зобовязання вивезення (транзит) транспортних засобів особистого користування. Згідно до вимог діючого законодавства (накази, розпорядження, листи, вказівки тощо) лист Державної Фіскальної Служби України від 07.08.2015 №29294/7/99-99-24-01-03-17 «Про митний контроль транспортних засобів особистого користування» є підзаконним актом та обовязковий для виконання всіма посадовими особами вказаного державного органу і спростовує твердження позивача про необовязковість його виконання. У позові просить відмовити.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

05 липня 2016 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №0140/50805/16 щодо перевищення ним, встановленого п.1 ч.1 ст. 95 МК України, строку транзитного перевезення автомобіля марки «Kia Sportage», реєстраційний номер 2SY6612, VIN № KNEJA35, митною територією України.

Як вбачається зі змісту протоколу про порушення митних правил №0140/50805/16 від 05 липня 2016 року, 05.07.2016 року, близько 14 год. 40 хв. у зону митного контролю відділу митного оформлення «Каланчак» митного поста «Херсон-Центральний» Херсонської митниці ДФС, з ВЕЗ «Крим» в напрямку материкової частини України, заїхав автомобіль марки «Kia Sportage», р.н 2SY6612, VIN № KNEJA35 під керуванням громадянина України ОСОБА_1.

Відповідно до інформації, отриманої з ЦБД ЄАІС Державної митної служби України та витягу з автоматизованої системи митного оформлення ПІК «Інспектор» встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 08.06.2016 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «Kia Sportage», реєстраційний номер 2SY6612, VIN № KNEJA35, у зоні діяльності митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС по смузі «червоний коридор» у режимі «транзит». Даний транспортний засіб 12.06.2016 року був вивезений до ВЕЗ «Крим» через ВМО «Каланчак» митного поста «Херсон-Центральний» Херсонської митниці ДФС.

Відповідно інформації, яка викладена у листі ДФС від 07.08.2015 №29294/7/99-99-4-01-03-17 «Про митний контроль транспортних засобів особистого користування» - ввезення громадянами на територію ВЕЗ «Крим» транспортних засобів особистого користування, що були поміщені в митні режими «тимчасове ввезення» або «транзит» не є завершенням таких режимів і не може вважатись виконанням громадянином зобовязання про зворотне вивезення (транзит) транспортних засобів особистого користування.

Згідно до ст. 95 МК України, для автомобільного транспорту, строк транзитного перевезення становить 10 діб, тому громадянин України ОСОБА_1 повинен був вивезти даний автомобіль у строк до 18.06.2016 року.

За наслідками розгляду вказаного протоколу, заступником начальника Херсонської митниці ДФС, винесено постанову в справі про порушення митних правил №0140/50805/16 від 25 серпня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

У відповідності зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В силу вимог ч.1 ст. 90, ст. 95 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Граничний строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту становить - 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб.

Диспозицією ч. 3 ст. 470 МК України встановлено відповідальність за перевищення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу.

Згідно вимогами ч.1 ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього кодексу, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства про адміністративні правопорушення. Так, ч.2 ст.531 МК України передбачено, що підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законом обставини.

Відповідно до вимог ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до Розділу І, Розділу II Перехідних положень Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12.08.2014 р. №1636-VІІ, тимчасово окупована території Автономної Республіки Крим визнається українською територією і на ній створено вільну економічну зону «Крим».

Пунктом 3.1 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12.08.2014 р. №1636-VІІ, встановлено, що на території ВЕЗ «Крим» діє особливий порядок застосування норм регуляторного, податкового та митного законодавства України, а також особливий режим внутрішньої та зовнішньої міграції фізичних осіб.

Відповідно до п.5-1 Розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України на період дії, зокрема, Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» норми цього Кодексу застосовуються з урахуванням цього закону.

Відповідно до ч.2 ст. 9 МК України, для цілей застосування положень розділів V і IX цього Кодексу, території вільних митних зон вважаються такими, що знаходяться поза межами митної території України. Розділ V Митного кодексу України визначає поняття, види митних режимів, умови поміщення товарів в ці режими, тощо.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 доставив ввезений ним через Закарпатську митницю ДФС зазначений транспортний засіб у строк, передбачений ст. 95 МК України, пройшовши усі митні формальності в зоні митного контрою, завершивши митне оформлення та отримав дозвіл Херсонської митниці ДФС на ввезення 12.06.2016 року транспортного засобу марки «Kia Sportage», реєстраційний номер 2SY6612, VIN № KNEJA35 на територію вільної економічної зони «Крим», а тому вивіз його за межі митної території України. Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил №0140/50805/16 від 25 серпня 2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог позивача у частині закриття справи, суд констатує наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобовязання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Суд за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень може прийняти іншу постанову у випадках, встановлених законом.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до ст.ст. 247,284 КУпАП вирішення питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належить до дискреційних повноважень того органу, яким було порушено таку справу, тобто у даному випадку до компетенції відповідача, а отже, позовні вимоги в частині закриття справи задоволенню не підлягають.

Також, згідно прохальної частини позову, позивач просив поновити йому строк на оскарження постанови Херсонської митниці ДФС від 25 серпня 2016 року, посилаючись на те, що справа митницею розглянута за його відсутності, про розгляд справи про порушення митних правил він дізнався лише 13 вересня 2016 року.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Bellet v. Fгаnсе, в якому зазначено, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Таким чином, в розумінні Європейського суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу до правосуддя, яке полягає в тому, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У відповідності до ст. 102 КАС України суд вважає за можливе поновити позивачу строк звернення до суду з позовом, оскільки такий останнім пропущено з поважних причин.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 11, 18, 71, 86, 158, 163, 186 КАС України, ст.ст. 69, 458, 489, 531 МК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Херсонської митниці ДФС про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про порушення митних правил №0140/50805/16 від 25 серпня 2016 року задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0140/50805/16 від 25 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2