Справа № 821/874/17
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/874/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтовича І.І.,

при секретарі: Бондарчук О.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Головного управління ДФС у Херсонській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_4Н.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держаної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області), в якому просить, з урахування заяви про збільшення позовних вимог, визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області № від 04.04.2017 р., яким до ФОП ОСОБА_4 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 170,00 грн.

- податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області № від 04.04.2017 р., яким ФОП ОСОБА_4 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем Військовий збір в сумі 1832,84 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням в сумі 1466,27 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 366,67 грн.

- податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області № від 04.04.2017 р., яким ФОП ОСОБА_4 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 18328,31 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням в сумі 14662,65 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 3665,66 грн.

- податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області № від 04.04.2017 р., яким ФОП ОСОБА_4 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем Єдиний податок з фізичних осіб в сумі 205 107, 64 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням в сумі 164086,11 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 41021,53 грн.

- рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області № від 20.07.2017 р., яким до ФОП ОСОБА_4 застосовано штрафні санкції за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 6783,91 грн.

- вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області №Ф-000071302 від 04.04.2017 р., якою ФОП ОСОБА_4 зобов'язано сплатити борг (недоїмку) по єдиному внеску в сумі 33919,56 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві та додаткових пояснень до адміністративного позову. Просив позов задовольнити повністю.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши адміністративний позов, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 перебуває на обліку в контролюючому органі з 12.11.2009 р. №69741, знаходиться на загальній системі оподаткування.

У період з 28.02.2017 р. по 14.03.2017 р. на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п77.4 ст. 77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI, Закону України від 08.07.2010 р. №2464- VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне страхування", наказу ГУ ДФС у Херсонській області від 27.01.2017 р. №54 та плану - графіка проведення документальних планових перевірок субєктів господарювання на І квартал 2017 р. головним державним ревізор інспектором відділу контрольно перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб головного управління ДФС у Херсонській області ОСОБА_5, головним державним ревізор інспектором відділу контрольно перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб Херсонської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області ОСОБА_2 проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_4 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р. правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р. валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р.

За результатами даної перевірки складено акт від 21.03.2017 р. № 5/21-22-13-02-15 (далі акт).

З наведеного вище акта перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення, а саме:

- п.177.2 ст.177 розділу IV з урахуванням розділу ІІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755- IV із змінами та доповненнями, та Порядку ведення книги доходів і витрат від 16.09.2013 р. №481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення» встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб за 2015 р. в сумі 14662,65 грн.;

- ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. №2464-VI занижено суму єдиного внеску з чистого оподатковуваного доходу за перевіряє мий період суму 33919,56 грн.;

- пп. 1.4 п.16-1 підрозд.10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755- IV із змінами та доповненнями, що призвело до не нарахування та несплати військового збору за 2015 р. у сумі 1466,27 грн.;

- пп.293.4.1 п.293.4 ст.293 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755- IV із змінами та доповненнями, в частині оподаткування обсягу доходу що перевищує 1 000 000,00 грн. не в повному обсязі, що призвело до заниження єдиного податку у сумі 164086,11 грн.;

- пп.49.18.1 п.49.18 ст. 49 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755- IV із змінами та доповненнями, в частині не подання податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2016 р.

На підставі висновків акта перевірки позивача, контролюючим органом прийнято:

- податкове повідомлення - рішення № від 04.04.2017 р., яким до ФОП ОСОБА_4 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 170,00 грн.

- податкове повідомлення - рішення № від 04.04.2017 р., яким ФОП ОСОБА_4 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем Військовий збір в сумі 1832,84 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням в сумі 1466,27 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 366,67 грн.

- податкове повідомлення - рішення № від 04.04.2017 р., яким ФОП ОСОБА_4 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 18328,31 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням в сумі 14662,65 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 3665,66 грн.

- податкове повідомлення - рішення № від 04.04.2017 р., яким ФОП ОСОБА_4 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем Єдиний податок з фізичних осіб в сумі 205 107, 64 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням в сумі 164086,11 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 41021,53 грн.

- рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області № від 04.04.2017 р., яким до ФОП ОСОБА_4 застосовано штрафні санкції за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 6783,91 грн.

- вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області №Ф-000071302 від 04.04.2017 р., якою ФОП ОСОБА_4 зобов'язано сплатити борг (недоїмку) по єдиному внеску в сумі 33919,56 грн.

Не погоджуючись з Рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області № від 04.04.2017 р. та Вимогою Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області №Ф-000071302 від 04.04.2017 р., позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.

За результатами розгляду скарги ФОП ОСОБА_6, Державною фіскальною службою України прийнято Рішення від 22.05.2017 р. №6681/К/99-99-11-02-0225, відповідно до якого Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.04.2017 р. №Ф-000071302 ГУ ДФС у Херсонській області залишено без змін. Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.04.2017 р. № ГУ ДФС у Херсонській області скасовано у звязку з тим, що воно винесене не за встановленою формою та зазначено, що дане порушення не скасовує суму штрафної санкції за донарахування єдиного внеску по суті. Також, зобовязано ГУ ДФС у Херсонській області винести нове рішення, відповідно до вимог чинного законодавства.

Так, 20.07.2017 р. Головним управлінням Державної фіскальної служби у Херсонській області прийнято Рішення №, яким до ФОП ОСОБА_4 застосовано штрафні санкції за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 6783,91 грн.

Крім цього, за результатами розгляду скарги ОСОБА_4 про оскарження винесених ГУ ДФС у Херсонській області податкових повідомлень рішень від 04.04.2017 р. №, №, №, №, ДФС України 01.06.2017 р. прийнято Рішення №7132/К/99-99-11-02-01-14, яким залишено без задоволення вимоги зазначеної скарги позивача.

Не погоджуючись з прийнятими контролюючим органом податковими повідомленнями рішеннями від 04.04.2017 р. №, №, №, №, Вимогою про від 04.04.2017 р. №Ф-000071302, Рішенням № від 20.07.2017 р., позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Щодо встановлення контролюючим органом порушення ФОП ОСОБА_4 пп.293.4.1 п.293.4 ст.293 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755- IV із змінами та доповненнями, в частині оподаткування обсягу доходу що перевищує 1 000 000,00 грн. не в повному обсязі, що призвело до заниження єдиного податку у сумі 164086,11 грн., суд зазначає наступне.

Підпунктом 291.4.2 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755- IV із змінами та доповненнями в редакції 2014 р., визначено умови перебування платника на другій групі оподаткування, зокрема: фізичні особи підприємці, які здійснюють господарську діяльність надання послуг, у тому числі побутових, платниками єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1 000 000,00 грн.

Абзацом 2 пп.298.2.3 п.298.2 ст. 298 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755- IV із змінами та доповненнями в редакції 2014 р., встановлено, що платники єдиного податку зобовязані перейти на сплату інших податків і зборів у разі перевищення протягом року обсягу доходу встановленого для платників єдиного податку І-ІІІ груп першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.

Підпунктом 293.4.1 п.293.4 ст. 293 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755- IV із змінами та доповненнями в редакції 2014 р., визначено ставки єдиного податку для платників І-ІІІ і V груп у розмірі 15% - до суми перевищення обсягу доходу, визначеного у підпунктах 1,2, 3 і 5 п. 291.4 ст. 291 Кодексу.

Як вбачається з Акта перевірки позивача, на думку контролюючого органу ФОП ОСОБА_4 занижено суму єдиного податку за період з 01.01.2014 р. 30.06.2014 р. на суму 164 086, 11 грн., в результаті оподаткування доходу що перевищує 1 000 000,00 грн. за ставкою 15% не в повному обсязі, чим порушено пп.293.4.1 п.293.4 ст. 293 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755- IV із змінами та доповненнями в редакції 2014 р.

Проте, суд не погоджується з таким твердження контролюючого органу та зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено поясненнями представника позивача в судовому засіданні, позивачем було помилково зазначено в уточнюючій податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця від 27.02.2017 р. №4 у Рядку 03 Обсяг доходу в сумі 2 093 907,41 грн. замість 822 129,47 грн.

Так, бухгалтером ОСОБА_7 були виявлені помилки в Податковій декларації платника податку фізичної особи підприємця за І півріччя 2014 р., прийнятої ДПІ у м. Херсоні 09.08.2014 р. за №. В рядку 21 даної Декларації вказана сума 3820,00 грн., до якої не були включені обсяги реалізації товару та послуг іншим ФОП платником єдиного податку в сумі 10 505, 00 грн. Загальна сума доходу, яка оподатковується за ставкою 15% повинна становити 14 325,00 грн.

У звязку з цим виникла необхідність подання уточнюючої податкової декларації, прийнятої Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області за № від 27.02.2017 р. В даній уточнюючій декларації було зазначено наступне: Обсяг доходу 14 325,00 грн. рядок 04. На уточнену суму донараховано податок на дохід 1575,75 грн. (рядок 17), самостійно нараховані штраф 47,27 (ряд. 19) та пеня 670,88 грн. (ряд. 20), які були сплачені до ГУ ДКСУ у Херсонській області 24.02.2017 р., що підтверджується квитанцією №63.

При формуванні уточнюючої податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, Позивачем було допущено помилку при перенесенні показника: - Загальна сума доходу за звітний період рядок 08, вказана сума 2 108 232,41 грн., як вже потім зясувалось взято з розрахунку зобовязань на доходи фізичних осіб додаток №Ф-4 до Податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 р. (прийнята ДПІ у м. Херсоні за номером НОМЕР_1 від 08.02.2016 р.).

У рядку 08 Декларації за І півріччя 2014 р. повинна значитися сума 822129,47 грн., згідно книги обліку доходів №1 (за І півріччя 2014 р.) зареєстрованій ДПІ м. Херсона за №1690 від 31.12.2013 р.

13.05.2017 р. за № контролюючим органом була прийнята уточнююча декларація з усіма вірними показниками, де в рядку 08 «загальна сума доходу за звітний період» із зазначенням суми 822 129, 47 грн.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що з дослідженої судом в судовому засіданні Книги обліку доходів і витрат за І півріччя 2014 р. платника податків ФОП ОСОБА_4 вбачається, що обсяг доходу склав в сумі 822 129, 47 грн., що не перевищує обсягу доходів для платників єдиного податку.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що контролюючим органом безпідставно збільшено суму грошового зобовязання за платежем Єдиний податок з фізичних осіб в сумі 164086,11 грн., у звязку з чим податкове повідомлення - рішення № від 04.04.2017 р., яким ФОП ОСОБА_4 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем Єдиний податок з фізичних осіб в сумі 205 107, 64 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням в сумі 164086,11 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 41021,53 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо не включення позивачем до складу доходу акцизний податок в сумі 97751,00 грн., суд зазначає наступне.

З 01.01.2015 Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 р. № 71-VIII запроваджено акцизний податок з роздрібного продажу підакцизних товарів, в тому числі на тютюнові вироби. Як визначено пп.14.1.4 п.14.1 ст.14 ПК України, акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції). Відповідно до пп.212.1.11 п.212.1 ст.212 ПК України платником податку є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Поняття реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, в цілях оподаткування, визначено пп.14.1.212 п.14.1 ст.14 ПК України, згідно з яким реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Згідно пп.215.3.10 п.215.3 ст.215 ПК України для пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка податку становить 5 відсотків.

Наведені правові положення Податкового кодексу України дають підставу для висновку, що акцизний податок є непрямим податком , що встановлюється у вигляді надбавки до ціни, оплачується покупцями при купівлі підакцизних товарів, а в бюджет вноситься продавцями таких товарів за визначеними Кодексом ставками.

В розділі 2.7.6 акту перевірки встановлено, що позивач є платником акцизного податку, подає декларації з акцизного збору, жодних порушень його обчислення та сплати не виявлено. До матеріалів справи також долучені меморіальні ордери №92 від 02.03.2015 р., №108 від 30.03.2015 р., №126 від 28.04.2015 р., №148 від 29.05.2015 р., №167 від 24.06.2015 р.,№190 від 27.07.2015 р., №209 від 27.08.2015 р., №225 від 29.09.2015 р., №238 від 27.10.2015 р., №252 від 30.11.2015 р., №257 від 29.12.2015 р., № 25.01.2016 р., які підтверджують сплату позивачем сум акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизним товаром у перевіряємий період.

Оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, регулюється статтею 177 ПКУ. Так, відповідно до п.п.177.1-177.3 ст.177 Податкового кодексу України (далі - ПК України) доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість (який за своєю суттю є непрямим), що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг). Про обов'язок платника податків формувати свої доходи за звітний період з урахуванням акцизного податку в статті 177 ПК України не зазначено.

Перелік витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування, визначено п. 177.4 ст. 177 ПКУ. Однак вказаний перелік не містить акцизного податку, який включений до вартості товару та сплачений під час придбання.

Таким чином, фізична особа - підприємець на загальній системі оподаткування не має право включити до витрат суму сплаченого акцизного податку, включеного до вартості товару, який нею придбавається з метою подальшої реалізації.

Також, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу визначено, що фізичні особи - підприємці зобов'язані вести книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форму та Порядок ведення книги доходів і витрат затверджено наказом Міндоходів від 16.09.2013р. N 481 "Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення". Порядком передбачено зазначення суми отриманих доходів без податку на додану вартість. В той же час Порядком не передбачено виключення суми акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів із сум отриманого доходу. Тому, на думку фіскальної служби, сума акцизного податку, у разі її включення до вартості проданих товарів, включається у доход фізичної особи - підприємця та відображається у графі 2 "Сума доходу, отриманого від здійснення господарської діяльності" Книги обліку доходів і витрат, однак не відображається в графах 5-8 "Витрати, пов'язані із господарською діяльністю".

Статтею 177 ПК України (в редакції, чинній на момент проведення перевірки) чітко не було визначено, що суми акцизного податку не включаються у склад доходів та витрат, що стало підставою для врахування відповідачем спірної суми акцизу у склад доходу ФОП ОСОБА_4 При цьому, контролюючий орган не включає акцизний податок до складу витрат.

Отже, вирішуючи питання про правомірність не включення позивачем акцизного податку в сумі 97 751,00 грн. у склад доходу, суд зазначає наступне.

Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг) (п. 177.3 ПК України). Податок на додану вартість за своєю економічною суттю є непрямим податком. За визначенням підпункту 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України поняттям акцизний податок є також непрямим податком на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції), що оплачується покупцями при купівлі підакцизних товарів, а в бюджет вноситься продавцями таких товарів за визначеними Кодексом ставками. Підприємці, як і юридичні особи, виступають лише посередниками між кінцевими споживачами (реальними платниками непрямих податків) та бюджетом. Схожою у цих двох податків є і база оподаткування - договірна вартість товарів, відмінність лише в одному : база оподаткування операцій з постачання товарів з ПДВ включає загальнодержавні податки і збори (в т.ч. акцизний податок) (п. 188.1 ст.188 Кодексу), а базою оподаткування акцизного податку з роздрібних продажів підакцизних товарів є вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів (п.п.214.1.4 п.214.1 ст.214 Кодексу). Тому позивач стверджує, що суми акцизного податку не треба відображати ні в складі доходу, ні в складі витрат підприємця по аналогії з податком на додану вартість, і суми акцизного податку не підпадають під обкладення сум ПДФО.

Суд вважає, що при введенні обов'язку з 01.01.15 для суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють роздрібний продаж підакцизних товарів, утримувати акцизний податок з покупців при продажу товарів та перераховувати його до державного бюджету, законодавцем чітко не було визначено порядок обліку акцизного податку, в результаті акцизний податок, який є транзитним, суб'єкти підприємницької діяльності повинні були включати до оподатковуваного доходу (ст. 177.2 ПКУ), але разом з тим не могли включати цей податок до витрат, так як в п. 177.4 ст. 177 ПКУ не передбачалось таких витрат як акцизний податок. В результаті, фізичні особи - підприємці при подачі декларації про майновий стан, оподаткували податком на доходи фізичних осіб та єдиним соціальним внеском акцизний податок, фактично відбувалось подвійне оподаткування.

Суд вважає, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, який не може включати акцизний податок, так як цей податок є транзитним і не повинен включатися у загальний оподатковуваний дохід підприємця. Акцизний податок, який фактично збирає з покупців, адмініструє та сплачує приватний підприємець, не приносить йому будь-яких доходів, а навпаки - несе певні людські, матеріальні затрати та витрати часу.

Суд також приймає до уваги, що законодавець виправив суперечності ПКУ, з 01.01.2017 р. відповідно до Закону України від 21.12.2016 № 1797-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" (далі - Закон № 1797-VIII) пункт 177.3 доповнено підпунктом 177.3.1 такого змісту: "177.3.1. Не включаються до доходу фізичної особи - підприємця суми акцизного податку з реалізованих суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів". Крім того, Законом № 1797-VIII внесено зміни до пп. 177.4.3 п. 177.4 ст. 177 ПКУ, яка визначає перелік витрат фізичної особи - підприємця на загальній системі оподаткування, зокрема, до переліку витрат не включається акцизний податок. Отже, до 01.01.2017 р. сума акцизного податку з реалізованих суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами, у разі її включення до вартості проданих товарів, включалась до доходу фізичної особи - підприємця, але не включалась до переліку витрат, а з 01.01.2017 р. не включається ні до доходу, ні до витрат фізичної особи - підприємця.

Суд зазначає, що за змістом п.5.3 ст.5 ПК України, інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами. Згідно ст. 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Враховуючи викладене, нормативне обґрунтування та необхідність конкретизації при вирішенні питання щодо правомірності формування позивачем доходу, суд дійшов висновку про необхідність застосування приписів бухгалтерського обліку. Поняття доходу визначає, крім ПКУ, НП(С)БО 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", п. 3 якого чітко визначено, що доходи передбачають збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов'язань, які призводять до зростання власного капіталу (за винятком збільшення капіталу за рахунок внесків власників). За рахунок акцизного податку при торгівлі не може йти мова про зростання капіталу, тому що надалі останній буде перераховано до бюджету.

Про те, що не визнаються доходом суми податків, які підлягають перерахуванню до бюджету, зазначає і Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід" (далі - Положення (стандарт) БО 15 "Дохід"), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 р. № 290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 р. за № 860/4153, яким визначено методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про доходи підприємства та її розкриття у фінансовій звітності. Відповідно до п.5 Положення (стандарту) БО 15 "Дохід" дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Згідно п.6 Положення (стандарту) БО 15 "Дохід" не визнаються доходами такі надходження: сума податку на додану вартість, акцизів, інших податків і обов'язкових платежів, що підлягають перерахуванню до бюджету й позабюджетних фондів; сума надходжень за договором комісії, агентським та іншим аналогічним договором на користь комітента, принципала тощо; сума попередньої оплати продукції (товарів, робіт, послуг); сума авансу в рахунок оплати продукції (товарів, робіт, послуг); сума завдатку під заставу або в погашення позики, якщо це передбачено відповідним договором; надходження, що належать іншим особам; надходження від первинного розміщення цінних паперів; сума балансової вартості валюти.

Отже, сума акцизного податку не включається до складу доходу фізичної особи-підприємця, яка перебуває на загальній системі оподаткування, та, відповідно, - до складу її витрат.

При цьому, суд приймає до уваги , що на позивача, як фізичну особу-підприємця, не поширюється обов'язок застосування норм П(С)БО 15 "Дохід", оскільки останньою не ведеться бухгалтерський облік відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", але суд виходить з передбаченого п.4.1 ст.4 ПК України принципів податкового законодавства України рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації , тобто забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу; єдиного підходу до встановлення податків та зборів - визначення на законодавчому рівні усіх обов'язкових елементів податку.

Принцип рівності передбачає, що не допускається встановлення правил оподаткування (пов'язаних із диференціацією ставок податків, наданням податкових пільг, реєстрацією платників податків, податковою звітністю тощо), що допускають дискримінацію платників податків в залежності від правової форми, змісту, виду їх підприємницької діяльності, їх національності, місця походження капіталу тощо.

Відповідно до принципу єдиного підходу до встановлення податків та зборів, усі обов'язкові елементи податку встановлюються виключно законом. Встановлення податку відповідно до ст.7 ПК України передбачає обов'язкове визначення таких елементів як об'єкт оподаткування, база оподаткування, ставка податку, порядок обчислення податку, податковий період, строки та порядок сплати податку, строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку.

Враховуючи викладене, суд робить висновок, що в питанні формування доходів фізичних осіб-підприємців, які перебувають на загальній системі оподаткування, на останніх поширюються норми Положення (стандарту) БО 15 "Дохід", відповідно до яких суми акцизу доходами не визнаються. Зважаючи на що, суд вважає безпідставними твердження контролюючого органу про заниження позивачем суми загального оподатковуваного доходу на суму акцизного податку.

Таким чином, в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог п.177.2 ст.177 розділу IV з урахуванням розділу ІІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755- IV із змінами та доповненнями, та Порядку ведення книги доходів і витрат від 16.09.2013 р. №481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення».

Зважаючи на те, що висновки акту перевірки в частині заниження позивачем оподатковуваного доходу спростовані, всі наступні висновки контролюючого органу здійснені на його підставі є помилковими.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що податкові повідомлення - рішення від 04.04.2017 р. №, №, №, №, податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) від 04.04.2017 р. № Ф-000071302, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 20.07.2017 р. № НОМЕР_2 є протиправними та підлягають скасуванню.

У відповідності до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а ч.1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, не довів правомірності прийнятих ним оскаржуваних рішень, а тому суд задовольняє позовні вимоги ФОП ОСОБА_4. в повному обсязі.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області № від 04.04.2017 р., яким до ФОП ОСОБА_4 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 170,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області № від 04.04.2017 р., яким ФОП ОСОБА_4 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем Військовий збір в сумі 1832,84 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням в сумі 1466,27 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 366,67 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області № від 04.04.2017 р., яким ФОП ОСОБА_4 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 18328,31 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням в сумі 14662,65 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 3665,66 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області № від 04.04.2017 р., яким ФОП ОСОБА_4 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем Єдиний податок з фізичних осіб в сумі 205 107, 64 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням в сумі 164086,11 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 41021,53 грн.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області № від 20.07.2017 р., яким до ФОП ОСОБА_4 застосовано штрафні санкції за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 6783,91 грн.

Визнати протиправним та скасувати Вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області №Ф-000071302 від 04.04.2017 р., яким ФОП ОСОБА_4 зобов'язано сплатити борг (недоїмку) по єдиному внеску в сумі 33919,56 грн.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ФОП ОСОБА_4 ( рнокпп НОМЕР_3) сплачений судовий збір в сумі 3301,43 грн. (Три тисячі триста одна гривня 43 коп.) шляхом безспірного списання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 11 серпня 2017 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8.3.2