Справа № 182/727/17(2-а/0182/186/2017)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 серпня 2017 року справа № 182/727/17(2-а/0182/186/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 22 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобов'язання призначити пільгову пенсію за списком № 1,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив поновити строк звернення до суду, визнати протиправною відмову відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 та зобов'язати відповідача призначити і виплачувати позивачу пенсію на пільгових умовах згідно Списку № 1 виробництв, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з 14.07.2009 року та виплатити заборгованість, що утворилася з 14.07.2009 року; зобов'язати відповідача зарахувати туру В. В. для призначення пенсії в якості стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно Списку № 1 виробництв, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах період роботи з 15.02.1977 року по 25.09.1977, з 03.10.1977 по 14.04.1978, з06.05.1978 по 17.04.1980, з 16.06.1980 по 17.07.1987.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при досягненні 50 річного віку у позивача був наявний необхідний пільговий та загальний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах, однак при зверненні до відвідача з відповідною заявою , позивач отримав відмову у призначенні пенсії та роз'яснено йому право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 при досягненні ним 55-річного віку. У 2015 році позивач знову звернувся до УПФУ для призначення пенсії за Списком № 2, однак знову отримав відмову з підстав відсутності необхідного пільгового стажу. Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2017 року позов задоволено повністю. Поновлено строк звернення до суду. Визнано протиправною відмову Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 та зобов'язано Нікопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити і виплачувати позивачу пенсію на пільгових умовах згідно «Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» з 14.07.2009р. та

виплатити заборгованість, що утворилася з 14.07.2009 року. Зобов'язано Нікопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати позивачу для призначення пенсії в якості стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах період його роботи з 15.02.1977 року по 25.09.1977, з 03.10.1977 по 14.04.1978, з 06.05.1978 по 17.04.1980, з 16.06.1980 по 17.07.1987 рік.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх необхідних поданих документів органом, що призначає пенсію. В пункті 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 та зареєстрованого в Мінюсті 27.12.2005 р. № 1566/11846 вказані документи, які додаються до заяви про призначення пенсії. В тому числі, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 (із змінами та доповненнями згідно Постанови КМУ від 05.07.2006 року за № 920). Згідно з цим Порядком, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах (а ці записи відсутні) або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Позивачем надано довідки по Списку № 1, однак вони не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах застосовуються списки, чинні в період роботи особи. На період роботи заявника, електрозварники ручного зварювання та слюсарі-ремонтники, які працюють на інших умовах, передбачені Списком № 2. Крім того, в трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме не визначено характер виконуваної та про те, що позивач працював на роботах, передбачених Списком № 1 та № 2 повний робочий день. Тому відповідач правомірно відмовив в призначенні пенсії позивачу. Також відповідач зазначає, що судом першої інстанції було недостатньо ретельно вивчено матеріали справи. Позивачем було подано серед інших документів адміністративної справи відповідь УПФУ від 21.09.2015 року. Ця відповідь була надана позивачу вже не за першим його зверненням, тому згідно з частиною 1 статті 79 КАС України, цей документ не можна було використовувати під час доказування. Також при винесенні постанови, суд в резолютивній частині допустив кілька помилок, зокрема при описуванні періодів роботи позивача, які різняться з його трудовою книжкою. Крім того, відповідач зазначає про необхідність застосування статті 99 КАС України, відповідно до якої адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду із захистом своїх прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо інше не встановлено законом, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Оскільки відповідь Управління було отримано позивачем 11.11.2009 року, тому звернення з адміністративним позовом 09.02.2017 року перевищує строк звернення до суду.

У відповідності до вимог статті 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що 21.10.2009 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду в Нікопольському районі з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Рішенням від 27.10.2009 року відповідач відмовив у призначенні пенсії з огляду на те, що позивач не має необхідного пільгового стажу за списком №1 та роз'яснив позивачу його право звернутися до Пенсійного фонду за призначенням пенсії за списком №2.

Позивачем рішення від 27.10.2009 року щодо відмови в призначенні пенсії не оскаржено.

09.09.2015 року ОСОБА_1 знову звернувся до управління Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Відповідач листом від 21.09.2015 року за № Т-127-1/10/10 надав позивачу відповідь, якою знову відмовив у призначенні пенсії з мотивів відсутності необхідного пільгового стажу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції аргументував своє рішення тим, що відповідач мав усі підстави для призначення пенсії Позивачу з 14.07.2009 року однак неправомірно відмовив у призначенні пенсії чим порушив право позивача на належне пенсійне забезпечення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах з шкідливими умовами праці за Списком №1: чоловіки - після досягнення 50 років і при загальному стажі не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах з шкідливими умовами праці за Списком №2: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

Даними трудової книжки підтверджено, що ОСОБА_1:

з 15 лютого 1977 року по 25 вересня 1977 року навчався в Нікопольському ДУ №11;

з 03 жовтня 1977 року по 14 квітня 1978 року працював в Нікопольському СУ тресту «Дніпродомнаремонт» (з 01 листопада 1995р. перейменовано в ВАТ «Металургсервіс») електрозварником 3 розряду, постійно зайнятим на ремонті металургійного устаткування, передбачено Списком №2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956року № 1173;

з 06 травня 1978 року по 17 квітня 1980 року служив в Радянській армії;

з 16 червня 1980 року по 17 липня 1987 року працював в Нікопольському СУ тресту «Дніпродомнаремонт» (з 01 листопада 1995р. перейменовано в ВАТ «Металургсервіс») електрозварником - монтажником 4 розряду, постійно зайнятим на ремонті металургійного устаткування. 01 березня 1982року на підставі наказу № 63 від 25 лютого 1982 року присвоєний 5 розряд монтажника, постійно зайнятого на ремонті металургійного устаткування, передбачено Списком №2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956року № 1173;

з 20 серпня 1987 року по 11 квітня 2007 року працював в рибгоспі ім. Кірова рибалкою;

з 01 липня 2007 року по 01 листопада 2009 року працював в СПР ЗАТ «Нікополь» причальним.

Тобто стаж роботи на посадах, передбачених Списком №2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956року № 1173 складає, з урахуванням навчання та служби в армії 10 років 3 місяці. При стажу роботи більше 31 року.

У спірному періоді були чинними Список № 1 і Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, якими посади електрозварника та «слюсар-ремонтник» (монтажник) віднесені до Списку № 2.

Згідно з абзацу 3 частини 1 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. N 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за N 1451/11731 цей Порядок регулює застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 3 даного Порядку встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 (постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162) в Список № 1 внесені зміни і право на пільгову пенсію вперше набули, зокрема, електрозварники ручного зварювання та слюсарі-ремонтники, зайняті ремонтом обладнання в місцях його установки на ділянках (робочих місцях) діючих виробництв, де основні робітники, які ведуть технологічний процес, користуються правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 1 (розділ ІІІ «Металургійне виробництво»).

З викладеного вбачається, що на час роботи позивача чинні були Списки, які відносили посади електрозварника та «слюсар-ремонтник» (монтажник) до Списку № 2, позивач припинив роботу на цих посадах до віднесення їх до Списку № 1, внаслідок чого суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 15 лютого 1977 року по 17 липня 1987 року.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 07.05.2012 року у справі № 21-429а11.

До застосування судом першої інстанції на положення пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383, якими передбачено, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92р., колегія суддів відноситься критично з наступних підстав.

Так, дійсно в пункті 3 вказаного Порядку передбачено право особи на зарахування до пільгового стажу всього періоду роботи на відповідних посадах незалежно від дати їх внесення до Списків, однак перше речення цього пункту вказує, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

В період роботи позивача чинний був Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. № 1173, вперше посади позивача внесені до Списку № 1 постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. № 10, тобто після того як позивач припинив роботу за вищевказаною посадою.

Крім того, у позивача не достатньо стажу роботи для призначення йому пенсії на підставі пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком № 2.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, оцінивши докази у справі в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови було порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання та є підставою для скасування постанови суду першої інстанції із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст.202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - задовольнити.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2017 року у справі № 182/727/17 - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій сторонам, та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров