Справа № 804/8009/16
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2017 р. Справа № 804/8009/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника відповідача - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонярня «Будмайстер» про застосування заходів реагування, -
Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонярня «Будмайстер», в якому просить:
- застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до ТОВ «Бетонярня «Будмайстер», а саме: заборонити експлуатацію вантажопідіймального крану з керуванням з підлоги рег. 03-08.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було проведено планову перевірку додержання вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Бетонярня «Будмайстер», за результатами якої виявлено порушення нормативно-правових актів з охорони праці, а саме: на встановленому в приміщенні арматурного цеху вантажопіднімальному крані з керуванням з підлоги рег. № 03-08 не проведено чинне повне технічне опосвідчення, чим порушено вимоги п. 7.5.8 «Правила будови і безпечної експлуатації ваниажопідіймальних кранів» (НПАОП 0.00-1.01-07) та про що відображено в акті від 07.11.2016 року № 19/2.3. Встановлені в ході перевірки порушення нормативно-правових актів з охорони праці створюють загрозу життю та здоровю працюючих, у звязку із чим, позивач звернувся до суду із позовом про заборону експлуатації вантажопідіймального крану.
Представник позивача у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні, надала письмові заперечення на позов, в яких зазначила, що встановлені в ході перевірки порушення підприємством були усунуті, що підтверджується актом позапланової перевірки Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 23.02.2017 року №02/2.3-2, у звязку із чим у задоволенні позову просила відмовити.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в період з 19.10.2016 року по 07.11.2016 року на підставі наказу на проведення перевірки від 12.10.2016 року № 366-ПЛ та направлення на перевірку №82-н від 13.10.2016 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонярня «Будмайстер» за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Терьошкіна, 9/1-А, про що складено акт перевірки від 07.11.2016 року № 19/2.3.
Згідно з висновками акта перевірки, відповідачем на встановленому в приміщенні арматурного цеху вантажопіднімальному крані з керуванням з підлоги рег. № 03-08 не проведено чинне повне технічне опосвідчення, чим порушено вимоги п. 7.5.8 «Правила будови і безпечної експлуатації ваниажопідіймальних кранів» (НПАОП 0.00-1.01-07).
На момент звернення із позовом до суду, відповідачем порушення усунені не були.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 року № 2694-XII (далі Закон України № 2694-XII), охорона праці - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров'я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.
Статтею 4 Закону України «Про охорону праці» встановлено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі, на принципах пріоритету життя і здоровя працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 (далі Положення № 96), передбачено, що Держпраці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообовязкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Згідно пункту 7 вказаного Положення, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Держпраці може покладати виконання завдань на утворені територіальні органи за міжрегіональним принципом. Управління Держпраці у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Відповідно до статті 38 Закону України «Про охорону праці», державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі Закон України № 877-V) встановлено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно з частиною 7 статті 7 Закону України № 877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Відповідно до частини 5 статті 4 Закону України № 877-V, повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.
Аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоровю людей.
Як вбачається з матеріалів справи, листом за вих. № 21 від 01.02.2017 року відповідач повідомив Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області про виконання вимог акту від 07.11.2016 № 19/2.3 в частині проведення повного технічного опосвідчення на вантажопіднімальному крані з керуванням з підлоги рег. № 03-08 та просив направити інспектора для проведення позапланової перевірки усунених порушень.
23.02.2017 року головним державним інспектором відділу нагляду у будівництві, енергетиці за обєктами котлонагляду та підйомними спорудами ОСОБА_4 проведено позапланову перевірку субєкта господарювання (виробничого обєкта) за результатами якої складено акт № 02/2.3-2 від 23.02.2017 року, за висновками якого порушення, в частині проведення повного технічного опосвідчення на вантажопіднімальному крані з керуванням з підлоги рег. № 03-08, були усунені.
За результатами перевірки та на підставі акта перевірки від 23.02.2017 року № 02/2.3-2, головним державним інспектором відділу нагляду у будівництві, енергетиці за обєктами котлонагляду та підйомними спорудами ОСОБА_4 винесено припис № 02/2.3-2 від 23.02.2017 року, яким зафіксовано виконання встановлених в ході планової перевірки порушень.
За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що з боку відповідача здійснено всі заходи щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері охорони праці та промислової безпеки і підстави для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонярня «Будмайстер» про заборону експлуатації вантажопідіймального крану з керуванням з підлоги рег. 03-08, відсутні.
Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
За викладених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо судового збору, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог частини 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
У звязку з чим, судові витрати, понесені Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, не повертаються.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонярня «Будмайстер» про застосування заходів реагування відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1