Справа № 343/1261/17
Суддя: Андрусів І. М.
Дата ухвалення: 2017-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/1261/17
Провадження №: 2-а/0343/145/17
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi - Андрусіва І. М.,

за участю: секретаря судових засідань- Височанської О.З.,

представника позивача - адвоката Ільницької С.В.,

представника відповідача - Остафійчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неврахування при обчисленні йому пенсії відповідно до ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» сум щомісячної доплати до попереднього розміру грошового забезпечення, матеріальної допомоги, індексації грошового забезпечення та зобов"язати відповідача з 01 червня 2010 року здійснити нарахування та виплату йому пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», включивши в грошове забезпечення та врахувавши при обчисленні пенсії суми щомісячної доплати до попереднього розміру грошового забезпечення, матеріальної допомоги, індексації грошового забезпечення, з яких сплачено страхові внески, відповідно до довідки №90 про отримані ним види грошового забезпечення за період проходження служби в УДДУ ПВП у Львівській області з виплатою підвищення до пенсії в розмірі 35%, згідно постанови КМ України від 23.04.2012 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та збільшенням розміру пенсії на 20 % як особі, що проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського, без зміни базового місяця для обчислення індексації, визначеного при призначенні пенсії; стягнути з відповідача судові витрати, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 640,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що він був зареєстрований як отримувач пенсійних виплат в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 01.06.2010 року отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 52 % грошового забезпечення з підвищенням до пенсії в розмірі 35 % за постановою КМ України від 23.04.2012 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та збільшенням розміру пенсії на 20 % як особі, що проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського. Однак, при нарахуванні розміру пенсії, Пенсійним фондом не були враховані фактично отримані ним в складі грошового забезпечення суми щомісячної доплати до попереднього розміру грошового забезпечення, суми матеріальної допомоги та суми індексації грошового забезпечення, що випливає з довідки про грошове забезпечення №35 від 17.02.2017 року та довідки №90 про отримані ним видигрошового забезпечення за період проходження служби в УДДУ ПВП у Львівській області. З усіх цих виплат були нараховані та сплачені внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. У червні 2017 року він звернувся до відповідача із заявою, у якій просив здійснити перерахунок пенсії та включити до розрахунку грошового забезпечення всі фактично отримані ним суми в складі грошового забезпечення. Однак, у задоволені його заяви відповідачем було відмовлено, про що свідчить відповідь від 16.06.2017 року №474/І-15. У своїй відповіді відповідач зазначає, що дані види виплат не входять до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія. Вважає, що такі дії ГУПФ України у Івано-Франківській області є такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства та є неправомірними.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Ільницька С.В. позов підтримала повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини, просила його задовольнити. Додатково вказала, що всі заперечення представника відповідача про несплату позивачем страхових внесків є надуманими,оскільки у відповідності ч.2 ст.71 КАС України докази повинна представити сторона відповідача, якщо заперечує проти позову

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у запереченні. Зазначила, щоматеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань, на оздоровлення при виході у відпустку не можуть враховуватися при обчисленні розміру пенсії особам, які проходили службу згідно з ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", оскільки не відносяться до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а є одноразовими (щорічними). Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 13.05.2015 р. № 4-рп/2015 надано тлумачення положень ч. 3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", згідно якого перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, який влючає надбавки, доплати, підвищення, є вичерпними. Для врахування до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, таких видів грошового забезпечення, як матеріальні допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, а також одноразової премії не має підстав. Відносно стягнення з управління суму сплаченого судового збору позивачем, то дані вимоги не підлягають до задоволення, оскільки статтею 35 Закону України «Про внесення змії до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року за №1778 частину першу ст.15 Закону України «Про судовий збір» доповнено п.18, згідно якого Пенсійний фонд України та його органи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Тому підстав для стягнення з управління судового збору немає. Така ж правова позиція висвітлена у рішенні Верховного Суду України від 01.03.2017 року у справі № 6-152-цс17. Окрім цього, вказала, що адміністративний позов поданий позивачем після закінчення строків, встановлених ст.99 КАС України, а тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що адміністративний позов пдлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист за роки важкої праці та шкідливих робіт - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований як отримувач пенсійних виплат в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 52 % грошового забезпечення з підвищенням до пенсії в розмірі 35 % за постановою КМ України від 23.04.2012 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та збільшенням розміру пенсії на 20 % як особі, що проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського. З приводу вказаного від відповідача будь-яких заперечень не поступало.

Однак, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4, при нарахуванні розміру пенсії не були враховані сумищомісячної доплати до попереднього розміру грошового забезпечення, суми матеріальної допомоги та суми індексації грошового забезпечення, з яких були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У червні 2017 року він звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії та включити до розрахунку грошового забезпечення всі фактично отримані ним суми в складі грошового забезпечення.

У своїй відповіді №474/І-15 від 16.06.2017 року Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області зазначило, що для врахування до складу грошового забезпечення, з якого обчислено ОСОБА_4 пенсію, таких видів грошового забезпечення, як матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення не має правових підстав (а.с. 16-17).

При вирішенні даного питання суд враховує наступне:

Згідно вимог ст. 49 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підставою для повідомлення про відмову у перерахунку пенсії може бути рішення ПФУ, прийняте з цього питання.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 р. пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишенні за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Частиною 1 ст. 9 вказаного Закону встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, і надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 7 листопада 2007 року упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців.

Пунктом 5 даної Постанови надано право керівникам здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як : 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення та надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при щорічній основній відпустці у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток №25 до вищевказаної Постанови) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-XII), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (ч. 1 ст. 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені вищеописаною постановою Кабінету Міністрів України № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 р. та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою Наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008 р., зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.11.2008 р. за № 638/15329.

Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (п.п. 3 п. 5 Постанови № 1294, п.п. 30.4 п. 30 розділу XXX Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, преміювання військовослужбовців.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (п.п. 3 п. 5 постанови № 1294, п.п. 33.1, 33.3 п. 33 розділу XXXIII Інструкції).

Отже, зазначені допомоги та одноразові премії є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація грошових доходів населення, одноразові премії та доплата за роботу у святкові дні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 10.03.2015 р. у справі № 21-70а15.

У відповідності до копій довідки №35 від 17.02.2017 року та довідки №90 про отримане грошове забезпечення ОСОБА_4, до сум нарахованого грошового забезпечення за період з 01.06.2008 року по 31.05.2010 року входили: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за вислугу років 40%, надбавка за особливі умови служби 100%, надбавка за виконання оперативно-розшукової діяльності 50%, надбавка за таємність 15%, надбавка за науковий ступінь 5%, премія 200%, всього у вказаний період йому було нараховано 230994,63 гривень (а.с. 14,15).

Таким чином, до складу грошового забезпечення ОСОБА_4, яке береться до уваги при нарахуванні йому розміру пенсії, входять суми щомісячної доплати до попереднього розміру грошового забезпечення, суми матеріальної допомоги та суми індексації грошового забезпечення, з яких були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне сррахування.

Враховуючи вищевказане, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неврахування при обчисленні ОСОБА_4 пенсії відповідно до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми щомісячної доплати до попереднього розміру грошового забезпечення, суми матеріальної допомоги та суми індексації грошового забезпечення слід визнати протиправними та зобов'язати відповідача з 16 грудня 2016 року здійснити нарахування та виплату йому пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», включивши в грошове забезпечення та врахувавши при обчисленні пенсії суми щомісячної доплати до попереднього розміру грошового забезпечення, матеріальної допомоги, індексації грошового забезпечення, з яких сплачено страхові внески, відповідно до довідки №90 про отримані ним види грошового забезпечення за період проходження служби в УДДУ ПВП у Львівській області з виплатою підвищення до пенсії в розмірі 35%, згідно постанови КМ України від 23.04.2012 року № 355 та збільшенням розміру пенсії на 20 % як особі, що проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського.

При цьому суд враховує, що збільшення розміру пенсії ОСОБА_4 при його перерахунку не є підвищенням розміру пенсії у розумінні п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення", а є відновленням порушеного права позивача на отримання належної виплати в розмірі, встановленому законодавством, не є таким, що збільшився внаслідок дії загальних чинників, тому не може бути підставою для здійснення нової індексації із застосуванням нового рівня споживчих цін та відповідно для встановлення нового базового місяця. Тому місяць перерахунку пенсії не може бути підставою для зміни базового місяця для проведення індексації пенсії.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на рішення Конституційного Суду України № 4рп/2015 від 13.05.2015 р., згідно якого "положення першого речення частини третьої статті 63 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ з наступними змінами, згідно з якими „усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством", в аспекті порушених у конституційному зверненні питань необхідно розуміти так, що до встановлених виключно законами України нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, на підставі введення яких усі призначені за цим законом пенсії підлягають перерахунку, належать лише надбавки, доплати, підвищення", оскільки вказане рішення Конституційного Суду України стосується порядку перерахунку пенсій у зв'язку з встановленням Кабінетом Міністрів України нової щомісячної додаткової грошової винагороди, а не видів грошового забезпечення, з яких має бути визначений розмір пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єктом владних повноважень, в порушення зазначених вище вимог Закону, щодо обв'язку доказування з приводу посилання на твердження про те, що з грошового забезпечення ОСОБА_4 не були сплачені страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування в суді жодним чином не були доведені.

Беручи до уваги те, що представником відповідача, всупереч вимог ч. 2 ст. 71 КАС України не надано суду достатніх та належних доказів на підтвердження несплати позивачем страхових внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, з цих підстав дані доводи слід вважати недоведеними.

Зі змісту ст. 84 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вбачається, що виникнення права на перерахунок пенсії нерозривно пов'язане із фактом звернення особи за таким перерахунком.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач не звертався із заявою чи вимогою про поновлення строку звернення із адміністративним позовом, при цьому суд враховує, що про призначення пенсії ОСОБА_4 звернувся 15.07.2010 року і саме з цього часу йому відомо про її розмір та враховані при її призначенні складові грошового забезпечення. Тому суд приходить до переконання, що вимоги позивача про зобов"язання здійснення перерахунку та виплати пенсії за період з 15.07.2010 р. по 15.12.2016 р. слід залишити без розгляду у зв"язку з пропуском встановленого строку позовної давності.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 94 КАС України. При цьому враховує, що позивач за подання адміністративного позову сплатив судовий збір в розмірі 640,00 грн. (а.с. 1). Відповідач згідно п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи. Тому за рахунок Державного бюджету України на користь позивача слід стягнути 640,00 грн. судових витрат.

На підставі викладеного, ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії, ст.ст. 19, 22, 64 Конституції України, ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ст.ст. 9, 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 р., постанови Кабінету Міністрів України № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 7 листопада 2007 р., Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої Наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008 р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 р. за № 638/15329, керуючись ст. ст. 69, 71, 94, 99, 100, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неврахування при обчисленні ОСОБА_4 пенсії відповідно до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» сум щомісячної доплати до попереднього розміру грошового забезпечення, матеріальної допомоги та індексації грошового забезпечення.

Зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 16 грудня 2016 року здійснити нарахування та виплату ОСОБА_4 пенсії військовослужбовця, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» включивши в грошове забезпечення та врахувавши при обчисленні пенсії суми щомісячної доплати до попереднього розміру грошового забезпечення, матеріальної допомоги, індексації грошового забезпечення, з яких сплачено страхові внески, відповідно до довідки №90 про отримані ним види грошового забезпечення за період проходження служби в УДДУ ПВП у Львівській області з виплатою підвищення до пенсії в розмірі 35%, згідно постанови КМ України від 23.04.2012 року № 355 та збільшенням розміру пенсії на 20 % як особі, що проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського, без зміни базового місяця для обчислення індексації, визначеного при призначенні пенсії.

Позовні вимоги за період з 15 липня 2010 року по 15 грудня 2016 року залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Компенсувати ОСОБА_4 за рахунок Державного бюджету України 640 (шістсот сорок ) гривень 00 копійок понесених судових витрат.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Суддя:

Постанову в повному обсязі складено: 11.08.2017 року.