Справа № 2а-3839/12/1370
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року м. Київ К/800/12996/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Калашнікової О.В., Мороз Л.Л., Стрелець Т.Г.,

розглянувши у попередньому розгляді касаційну скаргу дочірнього підприємства „Адідас-Україна" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 1 серпня 2012 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року у справі №876/5813/14 за позовом дочірнього підприємства „Адідас-Україна" до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області про скасування постанови про накладення стягнень, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2012р. ДП "Адідас-Україна" звернулось в суд з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області про скасування постанови про скасування постанови № 0031 від 30 березня 2012р. про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України „Про захист прав споживачів".

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що оскільки позивачем вся необхідна інформація розміщена у місцях реалізації товару, оскаржувана постанова є протиправною та такою, що ухвалена з порушенням вимог Закону України „Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 № 1023-XII(далі - Закон № 1023-XII).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 1 серпня 2012 року в задоволені позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2012 року рішення суду першої інстанції скасоване та ухвалене нове, яким позов задоволений. Визнана протиправною та скасована постанова відповідача № 0031 від 30.03.2012р. про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону № 1023-XII.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 травня 2014 року скасоване рішення суду апеляційної інстанції, справа направлена до Львівського апеляційного адміністративного суду на новий розгляд.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду 12 квітня 2016 року постанова Львівського окружного адміністративного суду від 1 серпня 2012 року скасована та прийнята нова постанова, якою адміністративний позов дочірнього підприємства „Адідас-Україна" задоволений частково. Визнана протиправною і скасована постанова Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області про накладення стягнень № 0031 від 30.03.2012р. в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 54730,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями дочірнє підприємство „Адідас-Україна" звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду апеляційної інстанції, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Львівській області була проведена планова перевірка позивача (магазин у м. Львів, вул. Кн. Ольги, 106) на предмет дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів, результати якої оформлені актом №0039 від 20.03.2012р.

Перевіркою встановлено, що в реалізації знаходились непродовольчі товари спортивного призначення, на яких виявлена відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про товар, що не забезпечує можливість його свідомого і компетентного вибору споживачем, що є порушенням ст. ст. 6, 15 Закону №1023-XII щодо права споживачів на належу якість продукції та надання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації.

На підставі вищевказаного акта перевірки та згідно зі ст. 23 Закону № 1023-XII була винесена оскаржувана постанова №0031 від 30.03.2012 року, якою до позивача застосовані штрафні санкції в сумі 87568,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не дотримані вимоги ДСТУ 4519:2006 та ГОСТ 10540 щодо маркування товару, а посилання ДП „Адідас-Україна" на дотримання всіх законодавчих вимог щодо такого маркування не підтверджені наданими доказами.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки позивачем при реалізації відповідного спортивного товару дотримані вимоги Закону № 1023-XII та Закону України „Про стандартизацію", оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та направляючи справу на новий апеляційний розгляд колегія суддів Вищого адміністративного суду зазначила, що судом першої інстанції вірно встановлено наявність порушень вимог законодавства України в частині відсутності необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про товар під час його реалізації позивачем, при цьому відповідачем не надано пояснення, а судом не встановлено, на підставі якої правової норми була розрахована сума штрафу в розмірі 87568 грн., зазначена в оскаржуваній постанові.

За наслідком нового розгляду справи судом апеляційної інстанції позовні вимоги задоволені частково з тих підстав, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ч. 7 ст. 23 Закону № 1023-XII в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 54730,00 грн.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не вбачає підстав для скасування рішення суду апеляційної інстанції та задоволення вимог касаційної скарги виходячи з наступного.

За змістом Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженого указом Президента України №465/2011 від 13.04.2011 р. Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

У відповідності до п.7 зазначеного Положення, та п.1 Положення про інспекції з питань захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №206 від 09.11.2011 р. (далі - Положення №206), Держспоживінспекція України здійснює свої повноваження через територіальні інспекції.

В пп.6.1 п.6 Положення №206 передбачено, що Інспекції Держспоживінспекції України мають право перевіряти у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якість продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, а також здійснювати державний ринковий нагляд у межах сфери відповідальності відповідно до повноважень, визначених Законами України „Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", „Про загальну безпечність нехарчової продукції", „Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

На підставі ч.1 ст.6 Закону № 1023-XII продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 15 Закону № 1023-XII інформація про непродовольчі товари доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятним для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Судами встановлено, що продукція, яка зазначена в акті перевірки підпадає під дію ДСТУ 4519:2006 „Споживче маркування товарів легкої промисловості" та ГОСТ 10540. П. 4.6. вказаного ДСТУ передбачає, що у споживчому маркуванні щодо товару / виробу має бути така інформація: 1) назва країни походження; 2) назва та місце розташування виробника; 3) дата виготовлення. Згідно із ГОСТ 10540 на виробах „трикотажні купальні костюми для жінок" повинна міститись інформація про зріст, обхват грудей, обхват стегон.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону № 1023-XII необхідна, доступна та своєчасна інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію повинна містити назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; найменування нормативних документів, вимогам яких повинна відповідати вітчизняна продукція; дані про основні властивості продукції, а щодо продуктів харчування -про склад (включаючи перелік використаної у процесі їх виготовлення сировини, в т.ч. харчових добавок), номінальну кількість (масу, об'єм тощо), харчову та енергетичну цінність, умови використання та застереження щодо вживання їх окремими категоріями споживачів, а також іншу інформацію, що поширюється на конкретний продукт; відомості про вміст шкідливих для здоров'я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами; позначку про наявність у її складі генетично-модифікованих компонентів; дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; дату виготовлення; відомості про умови зберігання; гарантійні зобов'язання виробника (виконавця); правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

Відповідно ч. 2 ст. 15 Закону № 1023-XII інформація, передбачена ч. 1 цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також на маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції обгрунтовано відхилені доводи позивача, що така інформація надавалась споживачам і міститься частково на ціннику, частково - у куточку споживача, частково - на касі магазину, в рекомендаціях по догляду за текстилем та взуттям, оскільки вказане не доведено суду у встановленому порядку належними доказами. З поданих позивачем копій інформаційного бюлетеня, інформації про виробників тощо не вбачається факту її розміщення у визначених місцях і доказів надання її споживачам надано не було. У поданих позивачем матеріалах не міститься таких реквізитів як зріст, обхват грудей, обхват стегон, дата виготовлення, про що зазначено в акті перевірки.

Як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, надані позивачем до суду копії етикеток, маркування, які за твердженнями останнього, які вказують на наявність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, яка була об'єктом перевірки, не спростовують висновків Інспекції, зроблених під час перевірки ДП „Адідас-Україна", оскільки не дають підстав стверджувати, що дані факти існували під час проведення посадовими особами Інспекції перевірки, результати якої оскаржуються.

Відповідно до ч. 7 ст. 23 Закону № 1023-XII у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судами встановлено, що Актом перевірки встановлено, що позивач реалізував непродовольчі товари на загальну суму 109460,00 грн.

Враховуючи встановлені по справі обставини, у зв'язку із здійсненням „Адідас-Україна" реалізації продукції без необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про правомірність застосування до позивача оскаржуваною постановою № 0031 від 30.03.2012р. штрафних санкцій у розмірі 32838,00 грн., що становить 30% вартості одержаної для реалізації партії товару.

Крім того, судом встановлено, що зі змісту додатку № 7 до акту перевірки (зведені дані про результати перевірки продукції, яка не відповідає вимогам нормативно-правових актів) слідує, що посадовими особами Інспекції під час перевірки було також встановлено порушення норм ст.6 Закону № 1023-XII.

Статтею 6 Закону № 1023-XII передбачено право споживача на належну якість продукції. У відповідності до положень даної статті, зокрема, передбачено, що продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов'язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції. Вимоги до продукції щодо її безпеки для життя, здоров'я і майна споживачів, а також навколишнього природного середовища встановлюються нормативними документами. Щодо окремих груп продукції зазначені вимоги встановлюються законами та іншими нормативно-правовими актами. На товари, що ввозяться на територію України, повинен бути передбачений законодавством документ, який підтверджує їх належну якість.

Пунктом 3 статті 23 Закону № 1023-XII у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за реалізацію продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, або у документах, згідно з якими її передано на реалізацію, відсутні реєстраційні номери сертифіката відповідності або свідоцтва про визнання відповідності та/або декларації про відповідність, якщо це встановлено технічним регламентом з підтвердження відповідності на відповідний вид продукції, - у розмірі п'ятдесяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом перевірки були товари легкої промисловості, зокрема, спортивні костюми чоловічі та жіночі, а також купальні костюми жіночі, які у відповідності до Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного врегулювання та споживчої політики від 01.02.2005р. не підлягають обов'язковій сертифікації.

Зазначене вище порушення, передбачене п. 3 ст. 23 Закону № 1023-XII, не було зазначене в постанові про накладення стягнень №0031 від 30.03.2012р. у переліку порушень, за які передбачена відповідальність у відповідності до ст. 23 вказаного Закону.

Враховуючи встановлені по справі обставини колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що постанова №0031 від 30.03.2012 року підлягає скасуванню в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 54730,00 грн., оскільки не встановлено порушень ДП „Адідас-Україна", відповідальність за які передбачена п. 3 ст. 23 Закону № 1023-XII.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу дочірнього підприємства „Адідас-Україна" відхилити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: