Справа № 826/7619/16
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 серпня 2017 року № 826/7619/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мироник О.В., за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання протиправним та скасування запису,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мироник О.В., за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", в якому просить суд визнати протиправним та скасувати запис в Державному реєстрі іпотек (реєстраційний номер обтяження 7747859) про зміну умов обтяження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, внесений 27 липня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В.

З адміністративного позову вбачається, що позивач вважає запис про зміну умов обтяження квартири протиправним з підстав вчинення його за відсутності у нотаріуса повноважень на такі дії станом на 27 липня 2012 року.

Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Будь-яких клопотань, пояснень або заперечень по суті спору до суду не подав.

Представник Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши наявні у справі документи, суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

В силу ч. 1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 18.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 0709/0808/45-059, відповідно до умов якого банк

Надає позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 38 000 доларів США на строк до 15.08.2038 року.

Між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 15.08.2008 року укладений іпотечний договір №0709/0808/45-059-Z-1, відповідно до умов якого, на забезпечення виконання основного зобов'язання, іпотекодавець передає іпотекодержателю належне йому майно на праві власності, а саме - квартиру АДРЕСА_2.

Приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу запорізької області Сірою І.Є. 15.08.2008 року накладена заборона відчуження квартири АДРЕСА_3., яка належить ОСОБА_1.

В подальшому, між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., відповідно до умов якого ПАТ «Сведбанк» продав (відступив) права вимоги та передав їх, а ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги до боржників по кредитних договорах, в тому числі, по договору від 15.08. 2008 року № 0709/0808/45-059.

15 червня 2012 року між ПАТ "Дельта Банк" та ПАТ "Альфа Банк" укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В., відповідно до умов якого ПАТ "Дельта Банк" продав (відпустив) права вимоги та передав їх, а ПАТ "Альфа Банк" набув права вимоги до боржників по кредитних договорах, у тому числі, по договору від 15.08. 2008 року № 0709/0808/45-059.

Так, на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року, 27.07.2012 року о 13:48:35 год., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В. прийнято рішення про реєстрацію змін обтяження нерухомого майна іпотекою, внесено зміни до Державного реєстру іпотек, а саме: змінено іпотечний договір №0709/0808/45-059-Я-1на Договір купівлі-продажу прав вимоги, 937 від 15.06.2012 року та змінено іпотекодержателя з ПАТ "Дельта Банк" на ПАТ "Альфа Банк".

Позивач вважає таку реєстрацію змін умов обтяження нерухомого майна здійснену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В. неправомірною з тих підстав, що станом на 27 липня 2012 року у нотаріусів були відсутні повноваження на здійснення таких реєстраційних дій.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини 3 статті 2 та частини 1 статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 № 898-IV (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом статті 3 вищезазначеного Закону, іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно статті 4 Закону обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно.

Також, відповідно до статті 19 Закону України «Про іпотеку» зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку.

Пунктом 4 розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» встановлено, що до набрання чинності законом про державний реєстр прав на нерухоме майно порядок державної реєстрації іпотек встановлюється Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації іпотек, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначено Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" 01.07.2014 N 1952-IV (далі - Закон N 1952-IV).

Так, згідно ч. 1 ст. 4 Закону N 1952-IV (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

Статтею 9 вказаного закону визначено, що державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж юридичної роботи не менш як два роки. У випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти висновку, що нотаріус є спеціальним суб'єктом на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

На час виникнення спірних правовідносин діяв Тимчасовий порядок державної реєстрації іпотек, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 №410.

Відповідно до п.2 Порядку №410, у цьому Порядку наведені нижче терміни вживаються у такому значенні:

- реєстратори - державні нотаріальні контори, приватні нотаріуси, які згідно з договорами, укладеними з адміністратором Реєстру, здійснюють державну реєстрацію іпотек, відомостей про обтяження чи зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором, передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду, приймають запити, видають завірені витяги з Реєстру та виконують інші функції, передбачені цим Порядком;

- внесення запису до Реєстру - занесення до єдиної комп'ютерної бази даних за порядковим номером відомостей про обтяження і зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором, передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної.

Отже, державна реєстрація обтяження нерухомого майна іпотекою може здійснюватися будь-яким реєстратором.

Крім того, слід зазначити, що дана норма діяла і під час внесення приватним нотаріусом оскаржуваних змін.

Прийняття рішення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В. про реєстрацію змін обтяження нерухомого майна іпотекою та здійснення заміни іпотекодержателя з ПАТ «Сведбанк» на ПАТ «Альфа-Банк» від 27.07.2012 року, здійснено на підставі чинного законодавства України з урахуванням часу укладення договору купівлі-продажу права вимоги та з урахування Порядку №410, а тому, відповідно, правові підстави для визнання протиправним та скасування такого запису в Державному реєстрі іпотек з причин, відсутні.

Таким чином, будь-яких порушень з боку приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мироник О.В. вимог чинного законодавства, які б порушували права та охоронювані законом інтереси позивача, судом в ході розгляду справи не встановлено.

При цьому, одночасно необхідно звернути увагу й на той факт, що аналогічної правової позиції з цього спірного питання дотримується як ВАС України, зокрема в своїх рішеннях від 18.06.2015р. (по справі №К/800/10970/15), від 11.10.2016р. (по справі №К/800/14062/16), від 13.10.2016р. (по справі №К/800/23655/16), так і ВС України, зокрема, в своїй ухвалі від 24.01.2017р.

Водночас суд звертає увагу, що в межах даного адміністративного спору досліджувалась саме правомірність (наявність повноважень) вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В. реєстраційної дії станом на 27.07.2012 року.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи приписи наведених положень чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що підстав для відмови у внесенні спірного запису до Державного реєстру іпотек не було, а тому приватний нотаріус під час внесення таких даних діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Беручи до уваги положення статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа