Справа № 826/13816/16
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року Справа № 826/13816/16

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Чаку Є.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Когута А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі договору банківського вкладу «Новорічний старт» в доларах США із щомісячною сплатою процентів від 23.12.2015 р. № 60D-648188, укладеного між ОСОБА_6 та ПАТ «КБ «Хрещатик», і договору про відступлення права вимоги від 22.03.2016 р., укладеного між ОСОБА_6 та позивачем;

- зобов'язання відповідача включити додаткову інформацію про позивача як вкладника ПАТ «КБ «Хрещатик», що має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, до переліку вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик» на підставі договору банківського вкладу «Новорічний старт» в доларах США із щомісячною сплатою процентів від 23.12.2015 р. № 60D-648188.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 квітня 2017 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі, так як, на думку апелянта, зазначена постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши у межах апеляційної скарги, відповідно до ст. 195 КАС України, повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_6 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено договір банківського вкладу «Новорічний старт» в доларах США із щомісячною сплатою процентів від 23.12.2015 р. № 60D-648188, відповідно до умов якого банк приймає грошові кошти вкладника в сумі 8000,00 доларів США на термін з 24.12.2015 р. по 24.06.2016 р.

23.12.2015 р. на рахунок ОСОБА_6 зараховано 8000,00 доларів США за призначенням платежу: надходження коштів згідно депозитного договору від 23.12.2015 р. № 60D-648188.

22.03.2016 р. між ОСОБА_6 та позивачем укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передав новому кредитору право вимоги грошових коштів, що йому належать на підставі договору банківського вкладу «Новорічний старт» в доларах США із щомісячною сплатою процентів від 23.12.2015 р. № 60D-648188.

05.04.2016 р. Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних».

На підставі зазначеної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.04.2016 р. № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», відповідно до якого розпочато процедуру виведення ПАТ «КБ «Хрещатик» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05.04.2016 р. до 04.05.2016 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені ст.ст. 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку Ігорю Івановичу строком на один місяць з 05.04.2016 р. до 04.05.2016 р. включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 21.04.2016 р. № 560 продовжено строк тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» та повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка І.І. з 05.05.2016 р. до 04.06.2016 р. включно.

02.06.2016 р. Правлінням Національного банку України прийнято рішення від № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик».

На підставі зазначеного рішення виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03.06.2016р. № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» з 06.06.2016 р. по 05.06.2018 р. включно, призначено Уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора Костенку І.І.

13.06.2016 р. Позивач повідомив Уповноважену особу Фонду про заміну кредитора в зобов'язанні та звернувся до відповідача із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування та включення до реєстру кредиторів.

Надалі, позивач, вважаючи, що його протиправно не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «Хрещатик», звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що за договором відступлення права вимоги позивачу передано право вимоги коштів, а отже, він набув правовий статус кредитора Банку, а не вкладника у розумінні ст. 2 Закону № 4452-VI.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ( далі - Закон № 4452-VI ), Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 р. №14 ( далі - Положення № 14 ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

У ст. 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч. 1 ст. 26, ч. 1, 2 ст. 27 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону № 4452-VI, Уповноважена особа Фонду має право: 1) вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; 2) укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; 3) продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; 4) повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

5) заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи; 6) звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку; 7) залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення уповноваженою особою Фонду другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством; 8) призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду; 9) приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю; 10) зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі; 11) вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що право на відшкодування коштів за рахунок Фонду мають виключно вкладники банку, тобто фізичні особи, які вступили у правовідносини із банком безпосередньо на підставі договору банківського вкладу (депозиту) або є власниками депозитних іменних сертифікатів.

Таким чином, лише набуття фізичною особою статусу вкладника банку є правовою підставою для включення її Уповноваженою особою до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Виходячи з цього, колегія суддів звертає увагу на те, що вкладником за договором банківського вкладу від 23.12.2015 р. № 60D-648188 є ОСОБА_6, а не позивач, безпосередньо між позивачем і ПАТ «КБ «Хрещатик» договір банківського вкладу (депозиту) не укладався, а за договором відступлення права вимоги від 22.03.2016 р. позивач набув правовий статус кредитора ПАТ «КБ «Хрещатик», а не вкладника у розумінні ст. 2 Закону № 4452-VI, що виключає наявність правових підстав для отримання ним гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та вказує на можливість задоволення його вимог до ПАТ «КБ «Хрещатик» в порядку черговості, згідно зі ст. 52 Закону № 4452-VI.

Доводи апелянта про те, що він набув право власності на вклад ОСОБА_6 у ПАТ «КБ «Хрещатик», а тому має право на отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду, колегія суддів вважає не обґрунтованими, оскільки правомірність набуття прав на такі кошти не є виключною ознакою для набуття позивачем статусу вкладника в розумінні ст. 2 Закону № 4452-VI, що є обов'язковою правовою підставою для визнання за ним права на відшкодування коштів в позачерговому порядку за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та включення його до відповідного Переліку вкладників.

Твердження апелянта про те, що він є вкладником ПАТ «КБ «Хрещатик» та має право на отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскілки при укладанні договору відступлення права вимоги до нього перейшли всі права від ОСОБА_6 за договором банківського вкладу від 23.12.2015 р. № 60D-648188, є не обґрунтованими з підстав, зазначених вище.

Посилання апелянта на судову практику, зокрема на рішення Верховного Суду України від 15.04.2015 р. у справі № 3-43гс15, від 10.02.2016 р. у справі № 3-4гс16, від 23.11.2016 р. у справі № 902/1236/15, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки такі рішення ухвалені ВСУ при розгляді інших обставин справи, які не є аналогічними даному спору та виниклим правовідносинам, і в цьому випадку у суду відсутні правові підстави, регламентовані ч. 1 ст. 244-2 КАС України, для застосування висновків ВСУ у вказаних справах при розв'язанні даного адміністративного спору.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в даному випадку відсутні належні та необхідні правові підстави для задоволення адміністративного позову та вважає, що судом повно встановлено обставини справи і рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, згідно зі ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 квітня 2017 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 09 серпня 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.