Справа № 760/4786/17
Суддя: Кушнір С. І.
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1339/17
Справа №760/4786/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року суддя Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

при секретарі - Гаєвській С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання здійснити призначення пенсії та її виплату, -

ВСТАНОВИВ:

10.03.2017 позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що з 31.08.1994 року перебував на обліку та отримував пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

04.03.2015 року позивач звернувся до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком.

24.02.2017 року позивач звернувся із заявою про надання роз'яснення відносно того чи застосовано при нарахуванні пенсії показник середньої заробітної плати за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, у разі не застосування показника середньої заробітної плати за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії - із вимогою про перерахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати за три роки, що передують року звернення.

06.03.2017 року за № 14227/04 Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві надало відповідь про те, що пенсія позивачу призначена із застосуванням показників відповідно до середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік, посилаючись на те, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення попереднього виду пенсії.

Отже, відповідачем застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік - 1197,91 грн.

Однак, позивач, на спростування таких доводів відповідача зазначає, що норма статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку посилається відповідач, може застосовуватися лише при переході з одного виду пенсії на інший в рамках одного закону, тобто пенсій призначених (перерахованих) за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки зазначена норма є безпосередньо нормою цього Закону, яким не передбачено її поширення на інші закони.

Позивач вважає, що у його випадку відбувається перехід з пенсії, призначеної за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Тобто, відбувається призначення нового виду пенсії за новим Законом, у зв'язку з виникненням правових підстав для призначення цієї пенсії (досягнення пенсійного віку). Умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами.

Отже, умови і порядок призначення пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є відмінними від умов і порядку призначення пенсії, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за яким він отримав пенсію до призначення нинішньої пенсії за віком. Таким чином, призначення пенсії на умовах іншого закону вимагає й застосування норм цього закону при її обчисленні.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача надав письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що позивач перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та одержує пенсію за віком.

Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивач отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 31.08.1994 року виплата якої була припинена 28.02.2015 року у зв'язку із переходом на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Вказує, що при призначенні позивачу пенсії у зв'язку з переходом на інший вид пенсії та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України № 327 від 23.04.2012 року «Про підвищення рівня соціального захисту населення» відповідачем було застосовано показник заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік - 1197,91 грн. Вважають, що пенсія позивачу розрахована відповідно до норм чинного пенсійного законодавства та права позивача відповідачем не були порушені. Також зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, проаналізувавши надані докази, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що з 31.08.1994 по 28.02.2015 позивач отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та відповідно до атестату № 467 знятий з обліку.

04.03.2015 року після досягнення пенсійного віку (60 років) позивач звернувся до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи, що при обчисленні йому пенсії за віком було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік (1197,91 грн.), він 24.02.2017 року звернувся до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про застосування при обчисленні пенсії за віком середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012-2014 роки, як це передбачено статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

06.03.2017 року за № 14227/04 Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві надало відповідь про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту населення» від 23.04.2012 № 327, яка набрала чинності з 01.05.2012, установлено, що пенсії, призначені (перераховані) до 2008 року із застосуванням показників середньої заробітної, плати (доходу) у середньому на одну застраховану-особу в, цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2005-2006 роки відповідно до Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перераховуються із застосуванням показників відповідно до середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Згідно норм пенсійного законодавства, в залежності від умов настання права, пенсії може бути: призначена, припинена, поновлена, перерахована та переведена з виду на вид. Отже, право призначення пенсії можливе тільки один раз. Таким чином, відповідач вважає, що якщо він отримав пенсію по іншому законодавчому акту, тому призначення пенсії за віком слід розглядати як перехід на інший вид пенсії.

Тому дійсно, відповідачем при призначенні пенсії позивачу було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік, а не показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2012-2014 роки.

Проте, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік погодитись не можна з огляду на наступне.

До призначення пенсії за віком позивач отримував пенсію призначену на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», при розрахунку якої взагалі не застосовувалася будь-яка середня заробітна плата в галузях економіки України, бралися зовсім інші показники, ніж ті, що використовуються відповідачем для нарахування пенсії за віком на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам, які мають право на пенсію за цим Законом обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) премії в розмірах, установлених законодавством.

Отже, аналіз змісту даної правової норми вказує на однозначний висновок, що при обчисленні пенсії за вислугу років, призначеної згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за основу береться грошове забезпечення, яке, в свою чергу, складається з окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

У свою чергу, відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не містить жодного посилання на показник «середня заробітна плата у галузях економіки України» (тим більше саме за 2007 рік).

Таким чином, оскільки формула розрахунку раніше призначеної пенсії не містила в собі такої складової як «середня заробітна плата (дохід), що передує року звернення за призначенням (перерахунком) пенсії», то висновок про необхідність застосування для призначення позивачу пенсії за віком показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України (тим більше за 2007 рік), є не вірним.

Статтею 5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами. Тобто, законодавець окремо виділив призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, в даному випадку відбулося саме призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, позивачу було саме припинено виплату пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», по причині призначення пенсії за іншим Законом. Наведене підтверджується атестатом № 467 про зняття позивача з обліку.

Таким чином, оскільки позивачу було призначено інший вид пенсії за іншим законом у 2015 році, то має застосовуватися середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012-2014 роки, як це передбачено статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Також, оскільки пенсія згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» була призначена вперше, то для визначення розміру пенсії мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше, а не ті формули та граничні розміри коштів, які використовуються при переході із одного виду пенсії на інший.

Слід зауважити, що переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Як зазначено в нормі цієї статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії (частина 4 статті 45 вказаного Закону).

Отже, якщо проаналізувати наведені вище правові норми, то можна дійти висновку, що навіть при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, тільки за бажанням пенсіонера. Матеріали справи не місять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність такого бажання у позивача як на момент призначення пенсії за віком у 2017 році.

У частині 3 статті 45 даного Закону мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсій по матеріалам пенсійної справи, що в даному випадку відсутнє, так як мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону.

За таких обставин підстави для застосування у випадку позивача частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відсутні.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року під час розгляду справи №193/1029/14-а.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем при призначенні пенсії за віком у 2017 році, необхідно було застосувати показники середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2012-2014 роки, а не показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Так, згідно ч. 2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З даним позовом ОСОБА_1 звернулвся до суду 10.03.2017 року, а тому позовні вимоги за період з 04.03.2015 року (дата призначення пенсії) по 10.09.2016 року включно підлягають залишенню без розгляду, так як пропуск строку звернення до суду є підставою для залишення позовних вимог без розгляду. Підстав для поновлення строку звернення до суду в ході розгляду справи не встановлено.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, констатує, що відповідач не довів, що діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.7-12, 69-71, 159-163, 183-2, 244-2, 254, 99, 100 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, а саме за 2012-2014 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, з 10.09.2016 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання провести перерахунок пенсії за період з 04.03.2015 року (дата призначення пенсії) по 09.09.2016 року13.06.2016 року включно - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: С.І. Кушнір