Справа № 632/949/17
Суддя: Кочнєв О. В.
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/949/17
провадження № 2-а/632/41/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

судді - Кочнєва О.В.,

за участі секретаря Бойченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Первомайський Харківської області у порядку письмового провадження адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Первомайського ВП ГУНП у Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

04.08.2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправним дії відповідача щодо винесення постанови серії БР №795763 від 28.07.2017 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 255,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України, а саме зупинки належного позивачу автотранспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку «Пішохідний перехід», що є порушенням п.15.9.г) ПДР України.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що справа про притягнення його до адміністративної відповідальності відбулася на місці нібито скоєння адміністративного правопорушення без надання йому часу для підготовки заперечень проти дій патрульного, який вказану постанову складав, враховуючи той факт, що відносно нього не складався протокол про адміністративне правопорушення, в якому він міг заперечити проти суті вказаного правопорушення, яке йому у провину ставиться відповідачем по справі.

Ухвалою судді від 07.08.2017 року провадження по справі було відкрито (а.с.7).

У судове засідання позивач не прибув, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Його неявка не перешкоджає розгляду спору по суті вимог.

Відповідач інспектор Білокудря Д.І. у судове засідання також не прибув, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, матеріалів фіксації вказаного адміністративного правопорушення суду не надав. Його неявка також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи імперативні вимоги, що строку розгляду такої категорії справ, визначені ч.1 ст.171-2 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін по справі та фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису у порядку письмового провадження згідно з ч.1 ст.41 КАС України.

Перш за все суд зазначає, що на підставі постанови ВСУ від 31.01.2017 року по справі №298/1232/15-а при зверненні до суду із позовною заявою про оскарження постанов про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ст.171-2 КАС України судовий збір як в суд першої, так і в разі необхідності в суди апеляційної та касаційної інстанції не сплачується усіма учасниками вказаного провадження. Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України правовий висновок ВСУ є обовязковим для усіх субєктів владних повноважень та повинен враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права за відповідними правовідносинами.

Як вбачається з постанови від 28.07.2014 року серії БР №795763, винесеної відповідачем стосовно позивача, останнього було без складення протоколу про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці скоєння правопорушення притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України, а саме зупинку автотранспортного засобу, належного позивачу транспортного засобу «Опель Астра» в зоні дії дорожнього знаку «Пішохідний перехід», що є порушенням п.15.9.г) ПДР України та на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 255,00 грн. (а.с.5)

Відповідно до п.5 розділу 1 «Загальні положення» «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, який кореспондується з ч.2 та ч.4 ст.258 КпАП України поліцейським дозволяється не складати протокол про адміністративні правопорушення, зокрема у випадках порушення ч.1 ст.122 КпАП України, що має місце в даному випадку.

В той же час згідно з п.п.2.3 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України за №5-рп/2015 від 26.05.2015 року у справі за конституційним поданням уповноваженого Верховної ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КпАП України встановлено: «У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом».

За своєю юридичною силою рішення Конституційного суду є вищим і за норми Кодексу України про адміністративні правопорушення, і за норми відомчого наказу МВС, тому в даній справі відповідач повинен був скласти протокол відносно позивача та додати його до постанови, що він не зробив, порушивши відповідну процедуру, що має прямим наслідком скасування постанови від 28.07.2017 року.

При розгляді вказаної справи суд не надає правової оцінки діям міністра внутрішніх справ України, який видав наказ, який прямо суперечить судовому рішенню найвищої судової інстанції, при цьому знаючи про його існування та норми, в ньому викладені, оскільки він не вправі надавати оцінку діям субєкта владних повноважень з цього приводу.

Крім того, відповідач порушив вимоги п.п.2.4 рішення Конституційного суду України за №5-рп/2015 від 26.05.2015 року у справі за конституційним поданням уповноваженого Верховної ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КпАП України щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме склав протокол на місці скоєння вказаного правопорушення, що є порушення висновку, викладеному у рішенні Конституційного суду: «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення».

Відповідно до вказаної норми відповідач, враховуючи незгоду позивача з притягненням ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, повинен був призначити розгляд справи по суті у приміщенні Первомайського ВП ГУНП у Харківській області, де знаходиться сектор патрульної поліції та надати час в межах 15-денного строку для розгляду справи по суті (ч.1 ст.277 КпАП України) на власний розсуд для підготовки позивача для вирішення справи по суті, повідомивши ОСОБА_1 про час та місце слухання справи шляхом заповнення відповідної графи у протоколі про адміністративне правопорушення, що ним зроблено не було, а тому був порушений визначений діючим законодавством порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Стаття 71 ч.2 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідачем на вимогу суду жодних доказів по справі надано не було. Правомірність своїх дій та правомірність прийняття оскаржуваної постанови не доведено.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що дії відповідача є протиправними, а постанова від 28.07.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ща ч.1 ст.122 КпАП України підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, судовий збір слід стягнути з бюджету Первомайського відділу поліції ГУНП у Харківській області, оскільки сектор реагування патрульної поліції вказаного відділу поліції не є окремою юридичною особою, а відповідач є посадовою особою вказаного відділу поліції.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 10, 11, ч.1 ст.94, 100, 107, 160-163 КАС України, ст.ст. 258, 268, 277, 288 КпАП України, рішення Конституційного суду України за №5-рп/2015 від 26.05.2015 року у справі за конституційним поданням уповноваженого Верховної ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КпАП України, Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року № 3-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії інспектора сектору реагування патрульної поліції Первомайського ВП ГУНП у Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 по винесенню постанови серії БР №795763, винесеної 28 липня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 255,00 грн.

Скасувати постанову серії БР №795763, винесену 28 липня 2017 року інспектором сектору реагування патрульної поліції Первомайського ВП ГУНП у Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 255,00 грн.

Стягнути з Первомайського відділу поліції Головного управління національної поліції у Харківській області на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у сумі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.) на наступні реквізити: розрахунковий рахунок 0001, отримувач коштів: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, , код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили судовим рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_3