Справа № 537/2849/17
Суддя: Зоріна Д. О.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/144/2017
Справа № 537/2849/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2017 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Чернявській А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправної відмови, зобов'язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з адміністративною позовною заявою, де просить суд винести постанову, якою визнати протиправною відмову Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області щодо зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1, окрім стажу роботи на посаді судді 15 років 3 місяці 22 дні та в органах прокуратури 05 років 17 днів , також 50% навчання в юридичному інституті 2 роки 05 місяців згідно наданого Кременчуцьким районним судом Полтавської області розрахунку стажу, та провести розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84 % від розміру грошового утримання судді на відповідній посаді з врахуванням суми допомоги на оздоровлення без обчислення граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання; зобов'язати Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Полтавської області зарахувати до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, окрім стажу роботи на посаді судді 15 років 3 місяці 22 дні та в органах прокуратури 05 років 17 днів ще й 50% навчання в юридичному інституті строком 2 роки 05 місяців згідно наданого Кременчуцьким районним судом Полтавської області розрахунку стажу, та здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, визначивши його у розмірі 84 % від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді з врахуванням суми допомоги на оздоровлення в сумі 1 333 грн., виходячи із розміру заробітної плати 25 133 грн. на підставі довідок ТУ ДСА України в Полтавській області №286 від 07 червня 2017 року , № 02-19/1168 від 12 червня 2017 року та № 301 від 26 червня 2017 року, без обчислення граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді , починаючи з 31 травня 2017 року; визначити спосіб виконання рішення : щомісячно, прочинаючи з 31 травня 2017 року при зміні грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді Кременчуцького районного суду Полтавської області здійснювати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання і виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 84 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді з врахуванням суми допомоги на оздоровлення, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання; зобов'язати Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Полтавської області виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченим та перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання; стягнути з Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені нею на оплату судового збору при подачі позову до суду в розмірі 640грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень; зобов'язати Кременчуцьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської області подати в місячний строк звіт про її виконання .

Свої вимоги мотивувала тим, що вона працювала на посаді судді Кременчуцького районного суду Полтавської області з 12 лютого 2002 року по 30 травня 2017 року. Звільнена з посади судді Кременчуцького районного суду Полтавської області у відставку згідно рішення Вищої ради правосуддя від 30 травня 2017 року , в цей же день виведена з штату суду. 02. Червня 2017 року звернулася до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді , до якої додала необхідні документи. На підставі цих документів з 02 чевня 2017 року їй призначено щомісячне грошове утримання судді у відставці в розмірі 80 % без врахування суми допомоги на оздоровлення в сумі 19 200 грн.. З таким призначення у визначеному розмірі позивач не згодна . До відповідача нею було подано три довідки ТУ ДСА України в Полтавській області , в двох з яких зазначено про розмір отриманої суми допомоги на оздоровлення в сумі 16 000 грн., на яку нараховано та стягнуто ЄСВ. Однак, при розрахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці відповідачем не було враховано цю допомогу на оздоровлення, тобто розмір щомісячного довічного грошового утримання розрахований лише з суми окладу 16 000 грн. та надбавки за вислугу років 8 000 грн., що зменшило розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці . Позивач 03 липня 2017 року звернулася до відповідача з заявою , в якій просила здійснити розрахунок (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням окрім окладу 16 000 грн., надбавки за вислугу років 8 000 грн. , ще й суми допомоги на оздоровлення до щорічної основної відпустки в сумі 1333 грн., тобто з суми зарплати 25 333 грн.. Згідно рішення КО ПФУ Полтавської області від 04 липня 2017 року їй відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням допомоги на оздоровлення, так як ця сума не входить до складу суддівської винагороди і підвищення складової суддівської винагороди не відбулося. Однак допомога на оздоровлення підлягає включенню до загальної суми заробітної плати для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з ч.1 ст.ст. 1, 2 Закону № 108/95-ВР «Про оплату праці» , ст.ст. 133-134 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» , п. 2.3.3. Інструкції № 5 "Зі статистики заробітної плати" ,ч.1 статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" , ст. 41 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» .

Окрім того, згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, наданого Кременчуцьким районним судом Полтавської області її стаж складається з 50% навчання у юридичному інституті 02 роки 05 місяців, роботи в органах прокуратури Полтавської області 05 років 17 днів, роботи на посаді судді Кременчуцького районного суду Полтавської області 15 років 03 місяці 22 дні, що станом на 30.05.2017 року становить 22 роки 09 місяців 09 днів. 21 червня 2017 року та 03 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області з заявою про проведення розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до розрахунку стажу, наданого Кременчуцьким районним судом Полтавської області у розмірі 84 % від розміру грошового утримання судді на відповідній посаді, і врахувати половину часу навчання в юридичному інституті 2 роки 05 місяців. Згідно листа Кременчуцького об'єднаного УПФУ Полтавської області від 06 липня 2017 року №114/с-14 до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зараховано час роботи на посаді судді з 12 лютого 2002 року по 30 травня 2017 року та період роботи в органах прокуратури з 11 липня 1996 року по 27 липня 2001 року, тобто відмовлено у зарахуванні до стажу роботи половини часу навчання у вищому юридичному закладі. Але зарахування цього часу до стажу передбачено законодавством , що діяло на час її роботи на посаді судді - ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року N2862-XII , абзацу другого п.25 Розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень» ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII , абз.4 п.34 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» в редакції від 05.01.2017 року , пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року № 865 , ст. 22 Конституції України .

Ухвалою суду від 07 серпня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_1 щодо залишення її вимог в частині визначення способу виконання рішення без розгляду.

Позивач, ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилась, завчасно надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача, Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - Шелих В.І., в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог ОСОБА_1, обґрунтовуючи своє заперечення наступним. Згідно ч.3 ст.141 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» у редакції ЗУ «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання суді, який працює на відповідній посаді , та кожен повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збфльщується на два відсотки заробітку . Аналогічні норми містяться у абзаці 2 п.25. розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року - за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону. Вважають що для визначення стажу судді Святської О.В. слід застосувати ст. 43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року N2862-XII у редакції ,чинної на момент призначення позивача на посаду судді) , якою було передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання крім роботи на посаді суддів судів України , зараховується також час роботи на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років. Оскільки даною нормою не передбачено зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчених закладах, то і підстави для зарахування цього часу до стажу судді у відставці ОСОБА_1 відсутні. Також вважає, що посилання позивача на положення п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.2005 року «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 11.06.2008 р., згідно якої до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах є безпідставними , так як ОСОБА_1 призначена на посаду до прийняття цієї постанови .

Стосовно перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням суми допомоги на оздоровлення , представник відповідача також вважає вимоги позивача необгрунтованими, враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року та пункту 1 розділу ІІІ Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 у редакції постанови правління ПФУ 20.03.2017 року № 5-1, допомога на оздоровлення до складової судівської винагороди не входить.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працювала на посаді судді Кременчуцького районного суду Полтавської області з 12.02.2002 року по 30.05.2017 року.

Згідно рішення Вищої ради правосуддя від 30.05.2017 року ОСОБА_1 звільнена з посади судді Кременчуцького районного суду Полтавської області у відставку на підставі ст.ст.116, 137 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» , абзацу 4 пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього закону у редакції ЗУ «Про Вищу раду правосуддя», та в цей же день відрахована з штату Кременчуцького районного суду Полтавської області .

02.06.2017 року позивач звернулася до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді , до якої додала довідку № 286 від 07.06.2017 року, видану ТУ ДСА в Полтавській області про розмір суддівської винагороди , яка не містить відомостей про суму допомоги на оздоровлення. З листа Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області від 26.07.2017 року вбачається, що з 02.06.2017 року ОСОБА_1 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 19 200 грн., що складає 80% від заробітної плати.

03.07.2017 року позивач звернулася до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області з заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з врахуванням окрім окладу 16 000 грн. і надбавки за вислугу років 8 000 грн. , також суми допомоги на оздоровлення до щорічної основної відпустки в сумі 1333 грн.( сума в пропорційному відношенні - 16 000 грн. сума допомоги на оздоровлення : 12 місяців = 1 333 грн. в місяць), виходячи з суми зарплати 25 333 грн.. До цієї заяви позивач додала довідку ТУ ДСА України в Полтавській області від 26.06.2017 року № 301 про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій вказано суму виплаченої допомоги на оздоровлення 16 000 грн., на яку нараховано ЄСВ.

Однак, рішення КО ПФУ Полтавської області від 04.07.2017 року №353 ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням допомоги на оздоровлення, оскільки допомога на оздоровлення не передбачена нормативними документами та підвищення розміру складових суддівської винагороди не відбувалося.

Виходячи із визначених у ч.4 ст. 9 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов до висновку , що дії відповідача щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням допомоги на оздоровлення, є протиправними .

Так, судом встановлено, що на момент звільнення позивача з посади судді у відставку, спірні правовідносини регулювались Законом України «Про судоустрій та статус суддів» 02.06.2016 № 1402-VIII у редакції Закону України «Про вищу раду правосуддя».

Згідно п.23 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року№ 1402-VIII у редакції Закону України «Про вищу раду правосуддя судді» до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). Відповідно до ст.ст. 133-134 цього Закону суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а при наданні щорічної відпустки - виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Відповідно до п. 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 р. № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці,на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Згідно з п. 3 Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 р. за № 4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Згідно з ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів - суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Відповідно до з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу. Положеннями ст. 2 вищезазначеного Закону визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з п. 2.3.3. Інструкції № 5 «Зі статистики заробітної плати» матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Частиною 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Положеннями ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Таким чином, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до вказаних норм законодавства, зміст матеріальної допомоги полягає у виплаті грошових коштів. При цьому, виплата сум грошової допомоги здійснювалась позивачу систематично та включена в оподатковуваний дохід. Аналіз наведених положень дає підставу для зазначення про те, що матеріальна допомога на оздоровлення є складовою системи оплати праці судді.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 20.02.2012 р. № 21-430а11 та від 06.11.2013 р. № 21-350а13, які в силу ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України.

Окрім того, додаток №2 (довідка) до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, в редакції від 11.02.2013 року, що діяла на момент звернення позивача 02.06.2017 року до Кременчуцького об»еднаного управління пенсійного фонду України Полтавської області з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, встановлював форму довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій зазначається крім відомостей про судову винагороду «інші виплати, які враховуються при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці» . Саме такий зразок довідки був виданий позивачу ТУ ДСА України в Полтавській області № 286 від 07.06.2017 року і наданий позивачем відповідачу, та на підставі цієї довідки позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Відповідач вважає, що позивач не має право на перерахунок ще й по тій причині, що зразок довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток №2 ), передбачений Постановою ПФУ №5-1 від 20.03.2017 «Про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1» в редакції постанови від 20.03.2017 року , не передбачає такої складової суддівської винагороди як допомога на оздоровлення, що є помилковим.

Так, враховуючи вищевикладені норми законодавства щодо включення до доходу застрахованої особи для обчислення пенсії суми виплат, з яких були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, а також той факт, що зміни до вищеказаного Порядку, а саме до зразку довідки набули чинності 16.06.2017 року, а позивач звільнена 30.05.2017 року та звернулася до відповідача з заявою 02.06.2017 року, ці заперечення відповідача, що матеріальна допомога на оздоровлення не передбачена нормативними документами і не відноситься до складової суддівської винагороди , є необґрунтованими, а позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині такими, що пілягють задоволенню.

Таким чином слід зобов»язати відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці , виходячи з загальної суми заробітної плати 25 333 грн., що складається з окладу 16 000 грн., надбавки за вислугу років 8000 грн., допомоги на оздоровлення 1 333 грн..

Згідно ст.11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. На підставі цього суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області від 04.07.2017 року №353 щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1.

Окрім того , як вбачається з матеріалів справи, відповідач не врахував до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає їй право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 05 місяців згідно наданого Кременчуцьким районним судом Полтавської області розрахунку стажу. Відповідач не заперечує самого факту навчання позивачки на денному відділенні вищого навчального закладу , але своїм листом № 114/с-14 від 06.07.2017 року фактично відмовив позивачці у врахуванні до стажу роботи , що дає їй право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці цього часу, посилаючись на положення Закону України Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року№ 1402-VIII, що є протиправним виходячи з наступного.

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно із пунктом 2.16 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (далі Інструкція, в редакції, чинній на час її прийняття), для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів, та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів.

Як вбачається з трудової книжки позивача п.п.1-2 містить запис « 1.09.1991 -29.06.1996 Навчання в Національній юридичній академії ім.Ярослава Мудрого»

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод..

Згідно ст.137 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року№ 1402-VIII , на підставі якої Вищою радою правосудя України ОСОБА_1 звільнено у відставку , до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Відповідно до абзацу 4 п.34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII у редакції Закону України «Про вищу раду правосуддя» судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Згідно до абзацу 2 п.25. розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року№ 1402-VIII у редакції Закону України «Про вищу раду правосуддя судді» в інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону. Пункт 25 розділу XII із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016; в редакції Закону № 1798-VIII від 21.12.2016.

Згідно абз. 2 п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.2005 р. «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 11.06.2008 р., до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Статтею 1 Указу Президента України від 10.07.1995 р. № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (в редакції, чинній до 01.03.2008 року) передбачено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Отже, законодавством було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах.

Висновок відповідача про те , що ця норма не може бути застосована до позивача, так як постанова прийнята 03.09.2005 року, тобто після призначення позивача на посаду судді, є помилковим.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 06.07.2016 року по справі № П/800/426/14, яка в силу ч.1 ст.244-2 КАС України є обовязковою для врахування.

Даний факт підтверджується й міжнародними стандартами у сфері судочинства, зокрема, згідно з п. 54 Рекомендацій СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки (Рекомендація № CM/REC(2010)12) «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці».

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що у відповідача були відсутні підстави для виключення зі стажу роботи позивача на посаді судді, який дає право на вихід у відставку та впливає на розмір щомісячного довічного грошового утримання половини періоду навчання у вищому навчальному закладі , а тому слід зарахувати половину строку навчання в Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого , що складає 2 роки 05 місяців до цього стажу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71,72 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Так як відповідач не довів правомірності своїх дій , позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки вони обґрунтовані та законні.

Згідно пункту 1.2. Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, в редакції від 11.02.2013 року , що діяла до 16.06.2017 року , щомісячне довічне утримання судді у відставці призначається з дня, наступного після відрахування судді зі штату суду. Таке положення містить і у п.2 Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, в редакції постанови правління ПФУ 20.03.2017 року №5-1, у зв'язку із чим перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 слід здійснити з 31.05.2017 року.

Стаття 267 КАС України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 07.05.2002 у справі "Бурдов проти Росії" визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі "Класс та інші проти Німеччини" "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

З огляду на викладене, встановлення судом контролю за виконанням судового рішення є заходом для забезпечення конституційного права громадянина на судовий захист, тому суд вважає за необхідне відповідно до статті 267 КАС України зобов»язати відповідача подати суду звіт про виконання судового рішення в цій адміністративній справі.

Керуючись статтями 2, 6, 11,21, 69-72, 122, 159 - 162, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.8, 22, 58 Конституції України, Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII у редакції Закону України «Про вищу раду правосуддя », Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області про визнання протиправною відмову, зобов'язання вчинення дій - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області зарахувати до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, окрім стажу роботи на посаді судді 15 років 3 місяці 22 дні і в органах прокуратури 05 років 17 днів , та половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 05 місяців згідно наданого Кременчуцьким районним судом Полтавської області розрахунку стажу, та відмову здійснити розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84 % від розміру грошового утримання судді на відповідній посаді з врахуванням до загальної суми заробітної плати суми виплаченої допомоги на оздоровлення без обчислення граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання .

Рішення Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області від 04 липня 2017 року № 353 щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 - скасувати.

Зобов'язати Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Полтавської області зарахувати до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, окрім стажу роботи на посаді судді 15 років 3 місяці 22 дні та в органах прокуратури 05 років 17 днів , також половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - два роки п»ять місяців згідно наданого Кременчуцьким районним судом Полтавської області розрахунку стажу, та здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , визначивши його у розмірі 84 % від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді з врахуванням суми допомоги на оздоровлення в сумі 1 333 грн., виходячи із розміру заробітної плати 25 133 грн. на підставі довідок ТУ ДСА України в Полтавській області № 286 від 07 червня 2017 року , № 02-19/1168 від 12 червня 2017 року та № 301 від 26 червня 2017 року, без обчислення граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді , починаючи з 31 травня 2017 року.

Зобов'язати Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Полтавської області виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченим та перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов'язати Кременчуцьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської області подати в місячний строк звіт про її виконання .

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області на протязі десяти днів з дня отримання постанови у повному обсязі, з одночасним подання копії апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Д.О. Зоріна