Справа № 805/4376/16-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Крилова М.М.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року справа №805/4376/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

при секретарі судового засідання Борисова А.А.,

за участю сторін по справі:

позивач: не з'явився

відповідач: Помалюк І.В. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного від 19 грудня 2016 року у справі №805/4376/16-а (головуючий І інстанції Крилова М.М.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОТРАНС» до Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання неправомірним та скасування рішення від 16.06.2016 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені на несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальну суму 227 124,08 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання неправомірним та скасування рішення від 16.06.2016 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені на несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальну суму 227 124,08 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення від 16.06.2016 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені на несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальну суму 227 124,08 грн..

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що відповідно до пункту 46.6 статті 46 Податкового кодексу України у разі якщо в результаті запровадження нового податку або зміни правил оподаткування змінюються форми податкової звітності, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, який затвердив такі форми, зобов'язаний оприлюднити нові форми звітності. До визначення нових форм декларацій (розрахунків), які набирають чинності для складання звітності за податковий період, що настає за податковим періодом, у якому відбулося їх оприлюднення, є чинними форми декларацій (розрахунків), чинні до такого визначення. Відповідальним за правильність заповнення звіту є страхувальник.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомленний належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, заперечення на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач є платником єдиного внеску відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та знаходився на обліку у відповідача.

Відповідачем прийнято рішення від 16.06.2016р. № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким на підставі ч. 10 та п. 2 ч.11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» до позивача застосовано штрафні санкції, а саме: штраф в розмірі 198 165,45 грн. за період з 21.02.2015р. по 19.06.2015р. та нараховано пеню в розмірі 28 958,63 грн. (0,1%), на загальну суму 227124,08 грн.

У відповідності до п. 1. ч. 1. ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію її як підприємця), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

За приписами ч. 8, ч.12 ст. 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Згідно ч. 10 та ч. 11 ст. 25 Закону № 2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції, зокрема за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації виду оплати праці», у пункті 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого визначено, що з 1 січня 2015 року при нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам та/або при нарахуванні винагороди за цивільно-правовими договорами ставки єдиного внеску, встановлені частиною п'ятою статті 8 та статтею 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» для платників єдиного внеску, визначених в абзацах другому та третьому пункту 1 частини першої статті 4 та статті 10, застосовуються з коефіцієнтом 0,4 (крім виключень, передбачених цією частиною), у випадку, якщо платником виконуються одночасно такі умови: 1) загальна база нарахування єдиного внеску за місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід) та/або винагорода за цивільно-правовими договорами, в 2,5 рази або більше перевищує загальну середньомісячну базу нарахування єдиного внеску платника за 2014 рік; або якщо загальна база нарахування єдиного внеску не перевищує в 2,5 рази, або більше загальну середньомісячну базу нарахування єдиного внеску платника за 2014 рік, то платник замість коефіцієнту 0,4 застосовує коефіцієнт, що розраховується шляхом ділення загальної середньомісячної бази нарахування єдиного внеску платника за 2014 рік на загальну базу нарахування єдиного внеску за місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід) та/або винагорода, за цивільно-правовими договорами (але в будь-якому випадку коефіцієнт не може бути менше 0,4); 2) середня заробітна плата по підприємству збільшилася мінімум на 30 відсотків у порівнянні з середньою заробітною платою за 2014 рік; 3) середній платіж на одну застраховану особу після застосування коефіцієнта складе не менше ніж 700 гривень; 4) середня заробітна плата по підприємству складе не менше трьох мінімальних заробітних плат.

З 1 січня 2016 року при нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам та/або при нарахуванні винагороди за цивільно-правовими договорами ставки єдиного внеску, встановлені частиною п'ятою статті 8 та статтею 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» для платників єдиного внеску, визначених в абзацах другому та третьому пункту 1 частини першої статті 4 та статті 10, застосовуються з коефіцієнтом 0,6.

Тобто, з 01.01.2015 р. даним Законом надано можливість роботодавцям зменшити навантаження на фонд оплати праці, зокрема легалізації фонду оплати праці та зменшення діючої ставки єдиного внеску при дотриманні певних умов, а саме п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №77-VIII передбачає, що платникам, зазначеним в абзацах 2 і 3 п. 1 ч.1 ст. 4 Закону № 2464-VI надається право на застосування понижуючого коефіцієнта.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в електронному вигляді подавалися звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з січня 2015 року по березень 2015 року, а саме: - за січень 2015 року загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, всього 609 100,31 грн.; - за лютий 2015 року - загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, всього 606 736,85 грн.; - за березень 2015 року р.8 загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, всього (р.3 + р.5 + р.7) «- 374 837,86 грн.» у тому числі р.8.1 «-433 418,71 грн.», та з сумою зменшеного нарахування єдиного внеску в розмірі 663 953,96 грн. (р. 7 п. 7.1).

Звітність за січень-лютий 2015р. подавалась позивачем за формами звітності затвердженими наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2014 року №41 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.09.2013 року за №1628/24160.

Форма звіту про суму нарахованої заробітної плати (доходу), грошового зобов'язання, допомоги, (компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів №Д4 була затверджена наказом Міністерства фінансів України 14 квітня 2015 року №435, тобто вже після подання позивачем звітність за січень-лютий 2015 року. Після затвердження нової форми декларації позивачем у р.8 звіту за березень 2015р. задекларовано загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, всього (р.3 + р.5 + р.7) «- 374 837,86 грн.», та з сумою зменшеного нарахування єдиного внеску в розмірі 663 953,96 грн. (р. 7 п. 7.1).

З матеріалів справи також вбачається, що позивач листом від 10.03.2015 р. № 917 повідомив відповідача про те, що в бланках звітності по ЄСВ зміни, передбачені п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №77-VIII внесені не були. Незважаючи на відсутність змін у формах, позивач використовувало новий алгоритм нарахування у звітності по ЄСВ за січень 2015 року. При складанні «звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за січень 2015 року за допомогою програми «М.Е.DOS IS» позивач в ручному режимі корегувало показники, які були автоматично розраховані за існуючими алгоритмами. У зв'язку з особливостями програмного забезпечення «М.Е.DOS IS» показники, відкориговані в ручному режимі, при закритті та відправки документу до органу автоматично перераховувалися без застосування нового алгоритму розрахунку ЄСВ. Зазначене призвело до спотворення даних, спочатку внесених у звіт ТОВ «Зернотранс» і виникненню недоїмки на особовому рахунку підприємства, оскільки з січня 2015 року сума ЄСВ була розрахована за новим алгоритмом на підставі п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 28.12.2014 №77-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці».

Абзацами першим та другим п. 46.6 ст. 46 Податкового кодексу України визначено, що якщо в результаті запровадження нового податку або зміни правил оподаткування змінюються форми податкової звітності, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, який затвердив такі форми, зобов'язаний оприлюднити нові форми звітності.

До визначення нових форм декларацій (розрахунків), які набирають чинності для складання звітності за податковий період, що настає за податковим періодом, у якому відбулося їх оприлюднення, є чинними форми декларацій (розрахунків), чинні до такого визначення.

Як встановлено вище, нові форми звітності, зокрема, звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів був затверджений тільки 14.04.2015. При цьому, з 01.01.2015 Законом від 28.12.2014 №77-VIII роботодавцям надано можливість зменшити навантаження на фонд оплати праці, зокрема легалізації фонду оплати праці та зменшення діючої ставки єдиного внеску при дотриманні певних умов, а саме надання платникам, зазначеним в абзацах 2 і 3 п. 1 ч.1 ст. 4 Закону № 2464-VI право на застосування понижуючого коефіцієнта 0,4 ставки єдиного внеску, встановленого частиною п'ятою статті 8 та статтею 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» для платників єдиного внеску, визначених в абзацах другому та третьому пункту 1 частини першої статті 4 та статті 10, при нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам та/або при нарахуванні винагороди за цивільно-правовими договорами.

У п.109.1 ст.109 Податкового кодексу України визначено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно ч. 10 та ч. 11 ст. 25 Закону № 2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції, зокрема за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Враховуючи, що матеріалами справи доводиться відсутність у позивача недоїмки у спірний період, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно задоволено позов.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного від 19 грудня 2016 року у справі №805/4376/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного від 19 грудня 2016 року у справі №805/4376/16-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16 серпня 2017 року.

Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 17 серпня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

М.Г. Сухарьок