Справа № 821/1153/17
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

821/1153/17

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 р.

м. Херсон

Справа № 821/1153/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Державного підприємства "Присиваське Дослідне Господарство" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

встановив:

Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач) звернулося з позовом до Державного підприємства "Присиваське Дослідне Господарство" (далі - відповідач, ДП "Присиваське Дослідне Господарство"), в якому просить стягнути з відповідача адміністративно-господарські санкції у розмірі 7619,23 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 326,35 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що згідно зі ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для підприємств, установ, організацій, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Коли середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, підприємства щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві. Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Так як за одне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом в 2016 році відповідач до 19.04.2017 р. самостійно не сплатив адміністративно-господарську санкцію у сумі 7619,23 грн., йому нараховано суму пені у розмірі 326,35 грн. Оскільки вищезазначені суми відповідачем не сплачено, утворилась заборгованість у розмірі 7945,58 грн.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі в порядку письмового провадження.

Приписами ч.4 ст.122 КАС України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час, дату та місце судового розгляду відповідач повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 статті 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до звіту ДП "Присиваське Дослідне Господарство" за формою № 10-ПІ (річний) про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2016 рік середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на підприємстві складала 13 осіб, з них кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", становила 1 особу, втім, відповідачем не було працевлаштовано інваліда на створене робоче місце.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

За змістом ч.ч.2, 3 ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів; самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Частинами 9 та 10 статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст.18-1 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів" пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.50 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 р. № 5067-VI роботодавці зобов'язані своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

Інформація про попит на робочу силу (вакансії) подається відповідно до Порядку подання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 р. № 316.

Пунктом 5 вказаного Порядку встановлено, що форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Згідно листа Генічеського районного центру зайнятості від 24.03.2017 р. № 180 у 2016 році ДП "Присиваське Дослідне Господарство" не надавало інформацію про створення робочих місць та вакантних посад, на яких може використовуватись праця інвалідів, а також інформацію про наявність вільних робочих місць за формою № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)".

Тобто, зі звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2016 рік, поданого позивачу, вбачається, що відповідач створив у 2016 році робочі місця для інвалідів в кількості 1 робоче місце, проте не надавав впродовж 2016 року до місцевого центру зайнятості необхідну інформацію про його наявність, як це передбачено вищезазначеними нормами чинного законодавства, що унеможливило працевлаштування інваліда в штаті ДП "Присиваське Дослідне Господарство".

При цьому, у 2017 році відповідачем було подано до Генічеського районного центру зайнятості інформацію про наявність вільних робочих місць за формою № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" за посадою "Інженер з лісових культур".

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (ч.2 ст.20 Закону "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні").

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.218 ГК України підставою настання господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. Отже, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до учасника господарських відносин за порушення ним правил, встановлених законодавчими актами, при наявності в діях суб'єкта господарювання вини у вчиненні такого порушення та якщо ним не приймались заходи, спрямовані на недопущення господарського правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ДП "Присиваське Дослідне Господарство" не вжило усіх залежних від нього заходів щодо працевлаштування у 2016 році інваліда на створене у його штаті робоче місце, а саме упродовж 2016 року не інформувало місцевий центр зайнятості про наявність такого робочого місця та про попит на робочу силу (вакансії), як того вимагає чинне законодавство, а тому є правомірним застосування до нього передбачених законом адміністративно-господарських санкцій.

Відтак, позовні вимоги Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.8, 9, 11, 71, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 10.3.4