Справа № 814/61/17
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

09.08.2017 р. № 814/61/17

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомБаштанського районного центру зайнятості,
до за участю: представника позивача: Руденко А.В.Головного управління Національної поліції в Миколаївській області,
простягнення заборгованості в сумі 7905,79 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Баштанський районний центр зайнятості м. Миколаєва звернувся до адміністративного суду з позовом про стягнення з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області заборгованості в сумі 7905,79 гривень, що виникла у зв'язку з поновленням ОСОБА_2, який перебував на обліку як безробітний та отримував допомогу по безробіттю, на посаді та виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачем заявлено клопотання про закриття провадження у справі, в зв'язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Дослідив матеріали справи, вислухав представника позивача, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

З пунктів 1-4 частини 4 статті 50 КАС України вбачається, що громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

При цьому, пункт 5 частини 4 статті 50 КАС України, який є частиною норми процесуального права, існує як послідовне продовження випадків превентивного судового контролю і має розумітися та застосовуватися судами саме в такому значенні, а не як норма, що давала би право для розширеного тлумачення права суб'єкта владних повноважень на адміністративний позов.

Згідно ч.4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному, у разі поновлення його на роботі за рішенням суду, утримується із роботодавця.

Таким чином, враховуючи, що даний спір стосується стягнення заборгованості, а саме допомоги по безробіттю, відповідач у даному випадку виступає не як суб'єкт владних повноважень, а як юридична особа, а позивач не здійснює владні управлінські функції у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що такий спір не є публічно-правовим.

Справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб'єктами суспільних відносин стосовно їх прав і обов'язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень. У тому ж випадку, коли суб'єкт, у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, не здійснюють у спірних правовідносинах владних управлінських функцій щодо іншого суб'єкта, з яким виник спір, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції та не повинен вирішуватись адміністративним судом.

За суб'єктним складом сторін та суттю спору дана справа підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному ГПК України.

Аналогічна правова позиція зазначена у постановах Верховного Суду України від 20.09.2016 року у справі № 813/614/14, від 21.12.2016 року у справі № 813/2964/14.

Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Також, вказана позиція неодноразово викладалась Одеським апеляційним адміністративним судом, зокрема, по справі № 814/2662/16, 814/2843/16.

Таким чином, суд дійшов висновку, що даний спір не може бути вирішено в порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 157 КАС України встановлено, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження у справі № 814/61/17 за позовом Баштанського районного центру зайнятості до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про стягнення заборгованості в сумі 7905,79 грн. у зв'язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

2. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко