Справа № 816/4110/15
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року м.ПолтаваСправа № 816/4110/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Голубенко В.В.,

представників позивача - Сиротенко В.В., Щербак Л.В.,

представника відповідача - Біленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Кременчукгаз" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Кременчукгаз" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року адміністративний позов було задоволено, оскаржуване податкове повідомлення-рішення - визнано протиправним та скасовано. За наслідками розгляду апеляційної скарги відповідача у даній справі Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 10 листопада 2015 року залишив без задоволення апеляційну скаргу та постанову Полтавського окружного адміністративного суду - без змін.

В подальшому постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2015 року були скасовані ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 березня 2017 року, адміністративна справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

18 квітня 2017 року справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2017 року розподілена судді Шевякову І.С.

19 квітня 2017 року справа прийнята до провадження та призначена до судового розгляду.

У ході нового судового розгляду справи встановлено наступне.

У своєму позові ПАТ Кременчукгаз» просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення -рішення від 19 серпня 2015 року № /108, яким йому визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 2 346 529 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 586 623,25 грн.

В обґрунтування таких вимог, позивач вказував на свою незгоду з висновками акту планової виїзної документальної перевірки ПАТ «Кременчукгаз» №880/16-03-22-01-08/03351734 від 30.07.2015 року, що проведена відповідачем, Кременчуцькою ОДПІ. Так, актом перевірки податковий орган констатував порушення ПАТ "Кременчукгаз", з - поміж іншого, п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.154.8 ст.154 Податкового кодексу України, в результаті чого платником занижено податок на прибуток за 2013 рік в розмірі 2 346 529 грн.

Таке порушення обґрунтовував тим, що на момент формування відповідних показників податкових зобов'язань з податку на прибуток, у платника були відсутні належним чином оформлені акти прийому-передачі природного газу, який придбавався платником для реалізації населенню у ПАТ «НАК «Нафтогаз України». Зокрема, у ході перевірки працівникам податкового органу було надано акти без підпису посадових осіб ПАТ «НАК «Нафтогаз України». Отже, первинні бухгалтерські документи не можуть вважатися такими у зв'язку з відсутністю у них обов'язкових реквізитів. Відтак, Кременчуцька ОДПІ прийшла висновку про відсутність підстав для включення відповідних сум до складу собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих (придбаних) товарів (робіт, послуг) - ряд.05.1 СВ декларації з податку на прибуток. Такі твердження спростовував позивач у своєму позові. Він наголошував на тому, що господарські операції, що стали об'єктом оподаткування у відповідному звітному періоді, а саме придбання природного газу у ПАТ "НАК "Нафтогаз України" для подальшої реалізації населенню, оформлені належними первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Відповідні документи первинного бухгалтерського обліку були надані податковому органу для перевірки. У тому числі належно оформлені акти. Як позивач, так і його контрагент, в охопленому перевіркою періоді, були зареєстрованими суб'єктами господарювання, платниками ПДВ, перебуваючи на відповідному обліку в податкових органах. З боку позивача виконані всі вимоги бухгалтерського та податкового законодавства, суму собівартості товарів сформовано за рахунок операцій, які мають реальний характер, господарські операції оформлені належними документами, а отриманий товар використаний у господарській діяльності позивача. Відтак, оскільки в діях ПАТ "Кременчукгаз" відсутні порушення податкового законодавства, про які стверджує відповідач, оскаржуване рішення Кременчуцької ОДПІ є необґрунтованим, протиправним та підлягає скасуванню.

У ході розгляду справи представники позивача підтримували позовні вимоги, просили суд позов задовольнити у повному обсязі. Під час нового судового розгляду справи представники позивача пояснювали, що мали усі достатні підстави для включення відповідних сум до складу собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих (придбаних) товарів (робіт, послуг) у 2013 році, станом на момент їх формування. Такими підставами є не тільки акти приймання-передачі природного газу від ПАТ «НАК «Нафтогаз України», але й увесь комплекс первинних бухгалтерських документів, який доводить фактичне отримання природного газу, його подальшу реалізацію споживачам, отримання доходу. Формування складу собівартості товару відбулося у відповідності з нормами Податкового кодексу України. Дійсно, у 2014 році мала місце затримка отримання від ПАТ «НАК «Нафтогаз України» підписаних примірників актів приймання - передачі природного газу, однак це не дає підстав вважати включення відповідних сум до складу собівартості безпідставним.

Відповідач проти позову заперечував, як і його представники у судовому засіданні. Просили суд відмовити у його задоволенні, стверджуючи про законність та обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення - рішення. Сторона відповідача наполягала на тому, що ПАТ «Кременчукгаз» без належних документальних підстав віднесло до складу собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) вартість придбаного природного газу в сумі 12 350 150 грн. Так, відповідні суми були віднесені до складу собівартості на підставі актів приймання - передачі, які були оформлені неналежним чином, а саме відсутні підпис і печатка сторони, яка передала природний газ. Датами складання відповідних актів є 25.06.2014 та 18.08.2014 відповідно, отже станом на 2013 рік спірні акти приймання - передачі природного газу не були оформлені, тому зазначені у них суми не могли бути використані у складі витрат, що враховувались при визначенні об'єкта оподаткування у 2013 році.

З огляду на викладене, на думку відповідача, висновки контролюючого органу про заниження платником у 2013 році податку на прибуток у розмірі 2 346 529 грн. є обґрунтованими, а оскаржуване рішення правомірним та скасуванню не підлягає.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство «Кременчукгаз» (код ЄДРПОУ - 03351734) зареєстроване як юридична особа у встановленому законодавством порядку 06.02.1995 року.

Позивач перебуває на обліку в Кременчуцькій ОДПІ та зареєстрований платником податку на додану вартість.

Кременчуцької ОДПІ у період часу з 26.01.2015 року по 04.03.2015 року було проведено планову виїзну документальну перевірку ПАТ «Кременчукгаз» по питанню дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, законодавства про збір та облік єдиного соціального внеску за період з 01.01.2011 по 31.12.2013.

За результатами даної перевірки Кременчуцькою ОДПІ складений акт (надалі - Акт перевірки) №880/16-03-22-01-08/03351734 від 30.07.2015, у висновках якого зафіксовано порушення ПАТ «Кременчукгаз», з - поміж іншого, п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.154.8 ст.154 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2013 рік в розмірі 2 346 529 грн. (т.1 а.с. 3-63)

На підставі висновків Акту перевірки Кременчуцькою ОДПІ 19 серпня 2015 року прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 2 346 529 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 586 623,25 грн. (т1 а.с.72).

Не погоджуючись із вказаним рішенням Кременчуцької ОДПІ, позивач звернувся до суду із позовом про визнання його протиправним та скасування.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню - рішенню та перевіряючи його на предмет відповідності зазначеним критеріям, суд приходить до висновку про його необґрунтованість та протиправність, виходячи з наступного.

Норми податкового законодавства, про порушення яких стверджував податковий орган та висновки про порушення яких лягли в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, на час прийняття вказаного рішення були викладені наступним чином.

Відповідно до підпункту 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно з абзацом 1 пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з п.154.8 ст. 158 Податкового кодексу України, звільняється від оподаткування прибуток підприємств паливно-енергетичного комплексу в межах фактичних витрат, що не перевищують загальну річну суму:

передбачених інвестиційними програмами, схваленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, на капітальні вкладення з будівництва (реконструкції, модернізації) міждержавних, магістральних та розподільчих (локальних) електричних мереж, електричних станцій, теплоелектроцентралей, магістральних газопроводів, газорозподільних мереж, підземних сховищ газу та встановлення лічильників газу населенню, у тому числі сум, спрямованих на повернення кредитів, які використані для фінансування вищезазначених цілей;

передбачених проектами, фінансування яких здійснюється за рахунок суб'єктів природних монополій, виробників електричної та/або теплової енергії відповідно до рішень Кабінету Міністрів України;

витрат у межах інвестиційної складової, затвердженої національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, необхідної для повернення кредитів, інвестицій, погашення облігацій (боргових цінних паперів), випущених (отриманих) енергогенеруючими компаніями, з метою фінансування капітальних вкладень з будівництва (реконструкції, модернізації) обладнання електричних станцій і теплоелектроцентралей, відповідно до плану будівництва (реконструкції, модернізації), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати валові витрати у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Документи, які не мають статус первинних, самі по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції та, відповідно, валові витрати. При цьому неодмінною характерною рисою господарської діяльності в рамках податкових відносин є її направлення на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Фактичні обставини здійснення оподатковуваних господарських операцій наступні.

04 січня 2013 року між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (Продавець) та ПАТ «Кременчукгаз» (Покупець) було укладено договір 05-03-Н купівлі - продажу природного газу, за умовами якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2013 році природний газ, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах Договору (т. 1 а.с.74-79). Додатковими угодами визначалось додатково кількість та якість газу (т.1 а.с.80-87).

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як слідує з пояснень представників позивача та матеріалів адміністративної справи, кінцевим набувачами закупленого ПАТ «Кременчукгаз» у ПАТ «НАК Нафтогаз України» природного газу є споживачі (населення), які ним користуються на території ліцензійної діяльності ПАТ «Кременчукгаз» - містах Кременчук, Комсомольськ, Кременчуцький та Семенівський райони Полтавської області. Вищевказані споживачі набувають право власності на поставлений їм за відповідними договорами, природний газ з моменту його надходження. Таким чином, дохід від реалізації купленого у ПАТ «НАК «Нафтогаз України» природного газу визначається за датою його передання споживачам (населенню).

Закуплені у січні та грудні 2013 року обсяги природного газу (постачальник ПАТ «НАК «Нафтогаз України» були в цих же місяцях повністю реалізовані споживачам, оскільки як зазначено в п.3 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 №2246, постачання природного газу, а також скрапленого газу від групових резервуарних установок , здійснюється безперервно. ПАТ «Кременчукгаз» не має у своєму розпорядженні підземних газових сховищ, а тому зберігати природний газ не може.

Враховуючи фактичне безперервне постачання газу населенню, момент переходу права власності на нього, а також фактичне проведення розрахунків за закуплені у ПАТ «НАК «Нафтогаз України» обсяги природного газу, підтверджується правомірність включення підприємством до складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування у січні та грудні 2013 року, витрат на придбання природного газу, реалізованого у цей же час населенню.

На підтвердження реальності придбання позивачем у вказаного контрагента природного газу ПАТ «Кременчукгаз» та реалізації його споживачам суду було надано Акти приймання - передачі природного газу від 25.06.2014 та від 18.08.2014, які були складені за результатами реалізації природного газу населенню, акти надання послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами №01-13-/Н32 від 31.01.2013 та № 13-13-/Н32 від 31.12.2013, які складені у періоди фактичного придбання позивачем у ПАТ "НАК "Нафтогаз України" природного газу, інформацію про використання природного газу за січень 2013 року та грудень 2013 року, оборотно - сальдові відомості по рахунку 2811, відомості по рахунку 3612 "Реалізація природного газу населенню", та банківські виписки щодо оплати придбаного газу та оплати споживачами придбаного газу на користь ПАТ «Кременчукгаз» (т. 1 а.с.88-140, 168-192).

За результатами дослідження вказаних первинних документів бухгалтерського обліку, судом не було встановлено порушення бухгалтерського та податкового законодавства у їх оформленні, відтак суд приймає їх як належні докази по справі.

Скасовуючи попередні рішення судів нижчих інстанцій, судом касаційної інстанції було вказано на необхідність дослідження первинних документів, які давали б можливість зробити висновок щодо реальності виконання сторонами умов договору № 05-03-Н від 04 січня 2013 року купівлі-продажу природного газу.

Згідно змісту ч. 5 ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України, висновки і мотиви касаційного суду, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Виконуючи таким чином, вказівку суду касаційної інстанції, суд дослідив надані позивачем докази реальності здійснення оподатковуваних господарських операцій з ПАТ «НАК «Нафтогаз України». За наслідками дослідження первинних бухгалтерських документів суд приходить до висновку, що наявні докази виключають сумніви у нездійсненні відповідних операцій.

Більш того, питання щодо підтвердження первинними бухгалтерськими документами підстав для включення платником відповідних сум до складу собівартості товару і, відповідно, валових витрат, а також питання щодо документального підтвердження висновків Акту перевірки стали предметом дослідження судово-економічної експертизи, що була призначена судом на клопотання позивача.

Згідно висновку № 636 від 29.06.2017 року судово-економічної експертизи, проведеної Полтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл.проф. М.С.Бокаріуса, заниження ПАТ «Кременчукгаз» податку на прибуток у 2013 році на загальну суму 2 346 529,0 грн., зазначене у Акті перевірки, документально не підтверджується. Первинними бухгалтерськими документами, що перераховані експертом у висновку, підтверджується наявність документальних підстав у ПАТ «Кременчукгаз» для включення до складу валових витрат за січень та грудень 2013 року суми коштів 12 350 150,0 грн., сплачених ПАТ «Кременчукгаз» в адресу НАК «Нафтогаз України» за поставлений природний газ.

Крім того, особливу увагу експерт звернув на те, що ПАТ «НАК «Нафтогаз України» є єдиним постачальником природного газу для споживання населенням, згідно постанови КМУ № 1729 від 27.12.2001 року ( т. 3 а.с. 31-40).

Суд приймає до уваги висновок судово-економічної експертизи, так як він не суперечить іншим доказам у справі.

Приймаючи рішення у справі, суд звертає особливу увагу на те, що у періоді, який перевірявся, саме Міністерство доходів і зборів України своїм листом від 06.12.2013 №26567/7/99-99-15-01-04-17 доручало підрозділам проконтролювати правильність формування податкових зобов'язань та податкового кредиту підприємствами ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та їх контрагентами, вказуючи при цьому, що податкові зобов'язання при постачанні природного газу незалежно від дати підписання актів приймання - передачі, повинні формуватись в момент фактичного постачання (споживання), виходячи із щомісячного обсягу поставленого природного газу за даними обліку.

З огляду на викладене, наявність на момент формування витрат, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, актів приймання - передачі природного газу не є єдиною достатньою підставою для включенні вартості газу до таких витрат при фактичному постачанні газу.

У справі, що розглядається, платник мав достатні документальні підстави для включення відповідних сум до складу собівартості товарів у вигляді всього комплексу інших бухгалтерських документів, що фіксували належним чином факти поставки природного газу, його обліку та подальшої реалізації.

Крім того, суд звертає увагу, що податковим органом ні під час перевірки, ні під першого судового розгляду та нового судового розгляду справи не ставилось під сумнів належне оформлення інших первинних документів, якими оформлені господарські операції щодо придбання природного газу у січні, грудні 2013 року, а також реальність господарських операцій як така.

Відсутність на момент формування складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, вищезгаданих актів приймання - передачі за наявності інших документів, що підтверджують реальність господарських операцій, рух активів в процесі їх здійснення та розрахунки, не є підставою для виключення із складу витрат та не доводить факту невідповідності задекларованих наслідків господарської діяльності ПАТ «Кременчукгаз» у податковому обліку фактичним обставинам справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позивач правомірно сформував відповідні показники податкових зобов'язань, а висновки податкового органу про порушення ним податкового законодавства не відповідають фактичним обставинам справи та спростовані у ході судового розгляду.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірного повідомлення-рішення покладено на податковий орган.

В даному випадку відповідач не довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення - рішення та не надав доказів в спростування вищевикладеного, на відміну від позивача, який довів обґрунтованість вимог, заявлених у позові.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до положень частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 19 серпня 2015 року № /108 - визнати протиправним та скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області () на користь Публічного акціонерного товариства "Кременчукгаз" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 14 серпня 2017 року.

Суддя І.С. Шевяков