Справа № 804/4683/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2017 р. Справа № 804/4683/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Бондар М.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди ,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі УПЕК ОДА, відповідач), в якому просить:
- визнати недійсним, протиправним рішення Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації відносно його скарги та заяви, що міститься у відповіді №339/0/189-17 від 13.07.2017 року;
- зобовязати Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації належним чином, тобто обєктивно, всесторонньо, по суті розглянути звернення позивача від 09.02.2017 року і 21.02.2017 року, прийняти належні заходи (до винних осіб та поновлення порушених прав позивача) та надати обґрунтовану відповідь згідно вимог законодавства;
- стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 4000 грн. + 40 грн. за кожен наступний день, починаючи з 20.07.2017 року та до винесення судом рішення по справі/або усунення відповідачем вчинених порушень, якщо це буде раніше.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно не було належним чином, в повному обсязі розглянуті скарги позивача від 09.02.2017 року та від 21.02.2017 року. Відповідачем було надано лише відписку на скарги без проведення необхідної перевірки та надання повної відповіді. Позивач вважає, що такими діями. відповідач створив умови щодо порушення його прав. Протиправними діями відповідач спричинив моральну шкоду позивачу, оскільки він відчуває значне хвилювання та стурбованість з цього питання.
Відповідно до ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України позов прийнято до розгляду в скороченому провадженні та ухвалою суду відповідачу запропоновано у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження надати до суду заперечення на позов або заяву про визнання позову.
02.08.2017 року відповідач надав клопотання про залишення позову без розгляду, обґрунтовуючи його тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду з відповідним позовом. Також, відповідачем зазначено, що на розгляді в Дніпропетровському окружному адміністративному суді перебувала справа №804/2801/17 щодо розгляду скарг ОСОБА_1 від 09.02.2017 року і 21.02.2017 року. У цій справі судом прийнято постанову, а тому відповідач вважає, що спірні питання вже були предметом судового розгляду, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю. Щодо вимоги стосовно надання до суду засвідчених належним чином копій письмових звернень гр. ОСОБА_1 від 09.02.2017 року і 21.02.2017 року повідомлено, що позивач направляв своє звернення безпосередньо до Дніпропетровської обласної державної адміністрації. Відповідно до Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, обєднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 14.04.1997 року №348, оригінали звернень повертаються до підрозділів службового апарату, які ведуть діловодство за пропозиціями, заявами, скаргами, для централізованого формування справи, картотек, бланку даних. Відповідно до вищезазначеної Інструкції формування і зберігання справ у виконавців забороняється. Тому, надання вказаних письмових звернень є неможливим через відсутність їх в УПЕК ОДА.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та про закриття провадження у справі, суд виходить з того, що у справі №804/2801/17 судом надавалась правова оцінка рішення відповідача, викладеного у листі від 09.03.2017 року та у листі оформленого без дати. У справі, що розглядається, надається правова оцінка відповіді відповідача №339/0/189-17 від 13.07.2017 року, а тому в Дніпропетровському окружному адміністративному суді відсутній спір між тими самими сторонами, про той самий предмет спору, і з тих самих підстав.
Розглянувши матеріали справи і доводи позовної заяви, інформацію, надану в клопотанні про залишення позову без розгляду, дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09.02.2017р. позивач направив до Дніпропетровської обласної державної адміністрації скаргу, в якій просив у відповідності до п. 32 Правил надання населенню послуг із газопостачання затвердженні Постановою КМУ від 09.12.1999р. № 2246, повернути йому помилково сплачену (20.01.2016р.) на чужий розрахунковий рахунок суму заборгованості в розмірі 3202,20 грн.
09.03.2017 року Управлінням паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження облдержадміністрації розглянуто звернення позивача стосовно повернення неправомірно, сплачених коштів. В зверненні зазначено, що кошти у розмірі 3202,20 грн., які відповідно до наданої ПАТ «Дніпропетровськгаз збут» інформації, сплачені гр. ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1, який значиться за квартирою № 26 по вул.В.Жуковського 39/41 у м. Дніпро; сплачено за належним рахунком, у зв'язку з чим, підстави для їх повернення відсутні.
Додатково повідомлено, що за інформацією ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на сьогоднішній день спірні питання, викладені у зверненні, вирішуються та були предметом розгляду у цивільній справі № 200/1528/16-ц за позовом гр. ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», яка знаходиться на розгляді у Бабушкінському районному суді м.Дніпро.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.
Таким чином, подальший розгляд порушених питань може здійснюватися лише у судовому порядку.
21.02.2017 року позивач звернувся до Дніпропетровської обласної державної адміністрації із заявою в якій також зазначив про необхідність повернення йому помилково сплаченої (20.01.2016р.) на чужий розрахунковий рахунок суми заборгованості в розмірі 3202,20 грн. Позивач також зазначив, що працівниками ПАТ Дніпрогаз вимкнено без попередження газопостачання у звязку із наявною заборгованістю; наявна заборгованість 20.01.2016 року була погашена, про що підприємство повідомлено. В подальшому мешканцям повідомили про відключення газу у звязку із витоком газу, однак, такого витоку не було. Ремонтні роботи не проводились. Позивач у заяві вказував на протиправні дії з боку працівників ПАТ «Дніпрогаз» щодо відключення газу.
Не погоджуючись з відповідями Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження облдержадміністрації, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської обласної державної адміністрації з вимогами про:
- визнання недійсним, протиправним рішення Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації у листі від 09.03.2017 року та у листі оформленого без дати;
- зобовязання Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації провести наступні дії: розглянути заяви від 09.02.2017 року та від 21.02.2017 року належним чином, дати обґрунтовану відповідь на вказані заяви відповідно до норм законодавства;
- стягнення моральної шкоди.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2017 року у справі №804/2801/17 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:
- визнано протиправними дії Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо надання відповідей викладених у листі від 09.03.2017 року та у листі оформленого без дати на скаргу від 09.02.2017 року та заяву від 21.02.2017 року;
- зобовязано Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації розглянути заяви від 09.02.2017 року та від 21.02.2017 року та дати обґрунтовану відповідь на вказані заяви відповідно до норм законодавства;
- в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Отже, постановою Дніпропетровсього окружного адміністративного суду від 29.05.2017 року у справі №804/2801/17 зобов`язано Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації надати відповідь на скарги ОСОБА_1 від 09.02.2017 року та заяву від 21.02.2017 року.
Як зазначено в позовній заяві та не спростовується відповідачем, на виконання постанови суду 29.05.2017 року Управлінням паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації надано відповідь на скаргу позивача від 09.02.2017 року та заяву від 21.02.2017 року. Проте, як зазначає позивач, відповідач не розглянув спірні звернення у відповідності до законодавства та не надав на них неналежної відповіді.
Відповідь на скаргу позивача від 09.02.2017 року та заяву від 21.02.2017 року стала підставою для звернення до суду з цим позовом.
З метою повного та всебічного дослідження питання належності розгляду скарги ОСОБА_1 від 09.02.2017 року та від 21.02.2017 року відповідачем, суд ухвалою від 24.07.2017 року зобовязав останнього надати у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали засвідчені належним чином копії скарги ОСОБА_1 від 09.02.2017 року та від 21.02.2017 року з копіями додатків до них для залучення до матеріалів справи.
02.08.2017 року відповідачем надано суду копію відповіді від 13.07.2017 року №339/0/189-17 на звернення ОСОБА_1 від 09.02.2017 року та від 21.02.2017 року, в якій зазначено наступне:
- в ході розгляду скарги встановлено, що до звернення позивача долучено копію договору купівлі-продажу від 14.07.1995, згідно з яким ОСОБА_1 придбано у гр. ОСОБА_2 квартиру № 26 за адресою: м. Дніпро, вул. В. Жуковського, 39/41. За скаргою визначено, що починаючи з цього періоду за надані послуги з газопостачання по кв. № 26 позивач не сплачував, посилаючись на усну домовленість з ПАТ «Дніпрогаз», а також на те, що зареєстрований у кв. № 14, по якій і здійснював оплату за вказані послуги. Позивачем, також, зазначено, що ним сплачено грошові кошти особисто, що підтверджується випискою банку, копію якої долучено до скарги. Але сплачено на особовий рахунок, який відкрито на чуже ім'я, на ім'я попередньої власниці ОСОБА_2 Тому позивач вимагає прийняти міри, направлені на повернення грошових коштів;
- за інформацією зазначених організацій, з боку позивача не вчинено передбачених законом дій щодо переоформлення особового рахунку на своє ім'я, не узгоджено договірних відносин у визначений законодавством спосіб з проходженням інструктажу щодо безпечного користування газом у побуті;
- необхідність узгодження договірних відносин передбачено наступними вимогами законодавства. Відповідно до п. 4 Правил 2246, у разі зміни власника об'єкта споживача укладається новий договір, протягом 14 днів після отримання відповідної заяви від споживача. Для укладення договору, або внесення змін споживач зобов'язаний пред'явити: документ, що посвідчує особу споживача (паспорт громадянина України); технічний паспорт на квартиру або домову книгу; довідку про зареєстрованих осіб у квартирі, документ, що підтверджує право власності на квартиру, приватний будинок або користування ним. У зв'язку із набранням чинності Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30.09.2015 року №2494, Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496 (далі - Правила постачання), встановлено новий порядок укладання договорів розподілу природного газу Оператором газорозподільної системи (ПАТ «Дніпрогаз») з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, та укладання договорів постачання природного газу між побутовим споживачем та постачальником (ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»). Відповідно до пункту 1 Розділу III Правил постачання, однією із підстав для постачання природного газу побутовому споживачу є, зокрема, наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об'єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб'єкту ринку природного газу;
- за умовами чинного законодавства, а саме пункту 5 Розділу III Правил постачання, нові власники об'єктів (нові споживачі) разом із заявою про укладання договору постачання природного газу пред'являють постачальнику із спеціальними обов'язками оригінали таких документів: документи, якими визначено право власності чи користування на об'єкт (приміщення); документ, що посвідчує особу споживача; належним чином оформлена довіреність на представника побутового споживача, уповноваженого представляти його інтереси під час процедури укладання договору на постачання природного газу. Пунктом 22 розділу III Правил постачання та пунктом 29 Правил 2246 передбачено, що побутовий споживач зобов'язаний укласти договір постачання природного газу з постачальником;
- згідно пункту 6 глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ, якщо в результаті реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об'єкта та/або зміни форми власності чи власника цього об'єкта є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладення договору розподілу природного газу з новим власником, споживач (замовник) повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу. Тобто, для внесення змін до персоніфікованих даних по квартирі №26, позивач зобов'язаний узгодити договірні відносини, але на сьогоднішній день позивачем не виконано вищезазначені вимоги. Тому, невиконання вимог законодавства не дає підстави вважати, що особисто сплачені позивачем кошти за особовим рахунком, відкритим за адресою власної квартири позивача, сплачені на інший особовий рахунок;
- за скаргою позивач посилається на пункт 32 Правил 2246, як законну підставу для повернення грошових коштів, але за умовами даного пункту та нині чинного пункту 24 Правил постачання, мається на увазі, що у разі перерахування побутовими споживачами коштів за спожитий природний газ на інші рахунки постачальника (крім поточного рахунку із спеціальним режимом використання для зарахування грошей за спожитий природний газ), постачальник зобов'язується повернути їх за заявою побутового споживача або з власної ініціативи в триденний строк з моменту надходження. Тобто, мова йде про рахунки постачальника, надавача таких послуг, а не про особові рахунки споживачів. Отже, норма на яку позивач послався не регулює питання повернення грошових коштів споживачам у випадку їх оплати за особовим рахунком, відкритим за об'єктом споживача (квартирою, будинком тощо);
- є підстави вважати, що особисто сплачені позивачем кошти (3202,20 гривень), сплачено на вірний розрахунковий рахунок. Крім того, в ході розгляду скарги встановлено відсутність обставин та позивачем не надано документів на підтвердження існування усної домовленості з ПАТ «Дніпрогаз» про можливість здійснення оплати за надані послуги газопостачання лише за однією адресою. Отже, безпідставно довільно позивач сплачує за адресою реєстрації кв. 14, а за квартирою № 26, власником якої є позивач, протягом тривалого часу не здійснювали оплату за надані послуги. Додатково повідомлено, що чинне законодавство не передбачає та не зобов'язує УПЕК ДОДА приймати правочинні рішення у подібних випадках, які у свою чергу встановлюють зобов'язання для газорозподільної чи газопостачальної організації до вчинення певних дій. Управління в межах компетенції інформує заявника про наявність чи відсутність порушення прав заявника, що у свою чергу не позбавляє права заявника звернутись до суду для вирішення цивільно-правового спору;
- за результатом повторного розгляду заяви позивача від 21.02.2017 року повідомлено, що дане звернення відповідно до умов Закону України «Про звернення громадян» не містить питань, клопотань, прохання чи вимоги. Відповідно до статті 5 Закону України «Про звернення громадян», у зверненні має бути, зокрема, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. За заявою вбачається виклад в довільній формі певних обставин, можливих прийнятих мір з боку позивача в майбутньому, що супроводжується образами та погрозами;
- проінформовано, що в межах наділених повноважень УПЕК ДОДА не може встановлювати факту наявності, відсутності витоку газу чи фальсифікації документів. За обставинами викладеними за зверненням позивача щодо послуги газопостачання в межах компетенції повідомлено, що стосовно припинення та відновлення газопостачання у будинку № 39/41 по вул. В.Жуковського, на неодноразові звернення позивача надавались вичерпні ґрунтовні відповіді з роз'ясненням вимог чинного законодавства та порядку надання послуг;
- відповідно до пункту 7.2. Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498, Оператор ГРМ має право, зокрема, не здійснювати фактичний розподіл природного газу споживачу або обмежити його чи припинити у порядку та на підставах, передбачених цим Договором; безперешкодного та безкоштовного доступу на територію та земельну ділянку споживача, де розташована газорозподільна система, та/або газове обладнання споживача, та/або комерційний вузол обліку, для виконання службових обов'язків, передбачених законодавством та цим Договором; інші права, передбачені цим Договором та Кодексом газорозподільних систем. Згідно п. 7.4. Типового договору, споживач зобов'язується, зокрема, своєчасно повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни щодо персоніфікованих даних в заяві-приєднанні; забезпечувати безперешкодний та безплатний доступ на власні об'єкти чи земельну ділянку представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання ними службових обов'язків щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій, зокрема для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання тощо; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечити належну експлуатацію власних газових мереж відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та акту розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін; дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем;
- за наявною інформацією позивач особисто не вчиняє дії з надання доступу для відновлення газопостачання, для чого позивачу необхідно привести правовідносини з Постачальником та Оператором ГРМ у відповідність до вимог чинного законодавства, надати доступ до газових приладів для обстеження системи газопостачання та виконати вимоги ПБСГ, нормативно-правових актів, що регулюють порядок надання послуг з розподілу та постачання природного газу.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 9 квітня 1999 року №586-XIV (далі Закон №586-XIV) виконавчу владу в областях, районах, районах Автономної Республіки Крим, у містах Києві та Севастополі здійснюють обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.
Одним із основних завдань місцевих державних адміністрацій є забезпечення законності та правопорядку, додержання прав і свобод громадян.
Принципами діяльності місцевих державних адміністрацій є здійснення повноважень на засадах відповідальності перед людиною і державою за свою діяльність; верховенства права; законності; пріоритетності прав людини.
Відповідно до статті 38 Закону №586-XIV місцеві державні адміністрації забезпечують додержання прав і свобод громадян. Громадяни звертаються до місцевих державних адміністрацій у вирішенні питань, що належать до сфери повноважень місцевих державних адміністрацій.
Посадові особи місцевих державних адміністрацій зобовязані розглянути звернення громадян і не пізніше ніж у визначений законом термін прийняти рішення або дати обґрунтовану відповідь.
Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 03.02.2014 року №Р-65/0/3-14 затверджено «Положення про Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації», яке входить до складу облдержадміністрації і забезпечує виконання покладених на нього завдань та є юридичною особою.
Одним із основних завдань Управління є забезпечення реалізації в області державної політики в нафтогазовому комплексі (пункт 4 Положення). Управління відповідно до Положення:
- забезпечує у межах повноважень захист прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб (підпункт 2 пункту 5);
- здійснює державний контроль за дотриманням підприємствами правил, норм, стандартів у межах визначених повноважень (підпункт 4 пункту 5);
- розглядає в установленому законодавством порядку звернення громадян з питань, що відносяться до компетенції Управління (підпункт 12 пункту 5).
Даним нормативним актом Управління наділено повноваженнями на розгляд звернень громадян стосовно питань газопостачання.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР (далі Закон №393/96-ВР), громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, обєднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, обєднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Скарга це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, обєднань громадян, посадових осіб.
Згідно зі статтею 7 Закону №393/96-ВР, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, обєднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше пяти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Статтею 15 Закону №393/96-ВР визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до статті 16 Закону №393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, обєднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, обєднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Згідно з статтею 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, обєднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобовязані:

- обєктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

- невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у звязку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи обєднання громадян за місцем проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою розяснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань.

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше пятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока пяти днів.

Як зазначалося у скарзі від 09.02.2017 року, позивач просив у відповідності до пункту 32 Правил №2246, повернути йому помилково сплачену 20.01.2016 року на чужий розрахунковий рахунок суму заборгованості в розмірі 3202,20 грн.

Адміністративний суд в межах заявленого позову перевіряє повноту та всебічність розгляду вказаної скарги відповідачем та не надає оцінки цивільно-правовим відносинам позивача з організаціями, які здійснюють газопостачання, в тому числі і в частині повернення помилково сплачених коштів.

Проаналізувавши надану відповідачем 13.07.2017 року відповідь, судом встановлено, що нею досліджено всі питання, які ставились позивачем в зазначених скарзі від 09.02.2017 року та зверненні від 21.02.2017 року, а саме:

- позивачу розяснено порядок реалізації послуги з газопостачання;

- перевірено надходження звернень від позивача до ПАТ «Дніпрогаз» та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на предмет зміни власника обєкта споживання природного газу;

- розяснено порядок зміни власника обєкта споживання природного газу з переліком необхідних документів для предявлення підприємству, що здійснює газопостачання;

- перевірено доводи позивача про наявність усної домовленості між ними і ПАТ «Дніпрогаз» щодо можливості здійснення оплати за надані послуги газопостачання лише за однією адресою;

- розяснено право звернення до суду для вирішення цивільно-правового спору;

- надано інформацію щодо взаємодії позивача і газопостачальника з метою відновлення газопостачання.

Таким чином, судом підтверджено, що на порушені позивачем питання відповідачем в межах повноважень дійсно надано повну і обґрунтовану відповідь, з посиланням на нормативно-правові акти та розясненням подальших дій для усунення обставин, що стали підставою для звернення зі скаргою від 09.02.2017 року та 21.02.2017 року.

Отже, відповідачем було перевірено та надану вмотивовану відповідь на всі доводи позивача, викладені у скарзі та зверненні, надано оцінку всім твердженням позивача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що рішення Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації з надання відповіді, викладеної у листі від 13.07.2017 року було прийнято з дотриманням норм Закону України «Про звернення громадян», а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення сум моральної шкоди, суд виходить із наступного.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Судом не встановлено протиправності дій та рішень відповідача в питаннях, які досліджувались судом у цій справі, тому в задоволенні даної частини позовних вимог має бути відмовлено.

Щодо позовної вимоги про винесення окремої ухвали та направлення її до Адміністрації Президента та правоохоронних органів щодо притягнення винних співробітників Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації до відповідальності за протиправні дії, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд зазначає, що зобовязання винесення судом ухвал не відповідає приписам частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено перелік вимог, які може містити адміністративний позов.

У разі необхідності, на власний розсуд, та за внутрішнім переконанням суд наділений повноваженнями щодо реагування на деякі порушення закону, стосовно яких він не може самостійно вжити заходів для усунення цих порушень, причин та умов, що їм сприяли, для встановлення винних осіб та притягнення їх до відповідальності.

Отже, суд вважає, що винесення окремої ухвали є правом суду, а не обов'язком, а оскільки судом не встановлено порушень законодавства в межах заявленого позову, тому, у цій частині позовні вимоги задоволенню також не підлягають.

В наданому 02.08.2017 року до суду ОСОБА_1 клопотанні, позивач просить відобразити в мотивувальній частині постанови факт того, що 18.01.2016 року в його будинку не було аварійної ситуації з газопостачанням.

З цього приводу суд зазначає, що у мотивувальній частині судового рішення зазначаються вирішені судом питання обставин у справі. В даній адміністративній справі предметом розгляду є спірні правовідносини між сторонами щодо надання відповідачем відповіді на скарги позивача. Заявлене відповідачем клопотання виходить за межі предмету розгляду у даній справі, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 183-2, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку встановленому ст. 186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя ОСОБА_3