Справа № 344/4249/17
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року № 876/7055/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Гудима Л.Я., Святецького В.В.

за участі секретаря судового засідання: Чигер І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Івано-Франківську Говзан Юрія Богдановича на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 травня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Івано-Франківську Говзана Юрія Богдановича про визнання неправомірними дій та скасування постанови,

встановив:

У березні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Інспектора роти №2 батальйону УПП в місті Івано-Франківську лейтенанта поліції Говзана Ю.Б., в якому просив: 1) визнати неправомірними дії відповідача при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №781253 від 16.03.2017 р.; 2) скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №781253 від 16.03.2017 р., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 255 грн. штрафу.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.05.2017 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №781253 від 16.03.2017 року, винесену інспектором патрульної поліції роти №2 батальйону УПП у м. Івано-Франківську Говзан Ю.Б. про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

З цією постановою суду першої інстанції від 04.05.2017 року не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду є незаконною, судом першої інстанції неповно з`ясовано усі обставини справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що позивач 16.03.2017 року порушив п.п.«г» п.15.9 Правил дорожнього руху України, оскільки керуючи автомобілем «Фольксваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку безпосередньо на перехресті з круговим рухом. Оскаржена постанова від 16.03.2017 р. про накладення адміністративного стягнення є обґрунтованою, винесена за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення. Розгляд справи було здійснено з дотриманням вимог КУпАП. Звертає увагу апелянт на фото (додаток до апеляційної скарги), де чітко зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 04.05.2017 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу відхилити, а оскаржену постанову суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою Інспектора роти №2 батальйону УПП в місті Івано-Франківську Говзана Ю.Б. від 16.03.2017 року серія АР №781253 позивача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у зв'язку з порушенням п.п.«г» п.15.9 Правил дорожнього руху. На позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 6).

Із змісту вищевказаної постанови видно, що позивач 16.03.2017 року о 16 год. 05 хв., керуючи транспортним засобом «Фольксваген Пассат» д.н.з. АТ6380ВT, по вул. Націоналістів в м. Івано-Франківську здійснив зупинку безпосередньо на перехресті з круговим рухом.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами і доповненнями станом на час розглядуваних правовідносин) (надалі «Правила дорожнього руху»).

Відповідно до пункту 15.9 Правил дорожнього руху, зупинка забороняється: ґ) на перехрестях та ближче 10 м. від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Статтею 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами внутрішніх справ, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно статей 276, 280, 283 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 121 - 126 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З врахуванням наведених вище норм законодавства, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Інспектором роти №2 батальйону УПП в місті Івано-Франківську Говзаном Ю.Б. не порушено порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржена постанова суду є необґрунтованою по суті обставин справи, а судом першої інстанції неповно встановлено обставини і докази.

Крім цього, судом першої інстанції не вирішено усіх позовних вимог, а саме вимоги про визнання неправомірними дії відповідача при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення (пункт 2 резолютивної частини адміністративного позову).

Суд апеляційної інстанції враховує, що в матеріалах справи міститься фотографія, якою підтверджується факт вчинення правопорушення передбаченого п.п.«г» п.15.9 Правил дорожнього руху, а саме зупинки 16.03.2017 р. автомобіля «Фольксваген Пассат» д.н.з. АТ6380ВT на перехресті з круговим рухом (а.с. 37).

Оскаржена позивачем постанова у справі про адміністративне правопорушення від 16.03.2017 року винесена в межах повноважень Інспектора, у визначений законодавством спосіб та з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення. Адміністративне стягнення накладено в межах санкції частини 1 ст.122 КУпАП.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність позовних вимог щодо визнання неправомірними дій Інспектора патрульної поліції при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №781253 від 16.03.2017 р., та щодо скасування цієї постанови про накладення адміністративного стягнення.

Крім того, як уже зазначалося вище, згідно ст. 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема органами внутрішніх справ (Національною поліцією). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції (поліцейські) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції.

Тому, належним відповідачем у справі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Проте, розглядуваний адміністративний позов ОСОБА_2 заявлено до Інспектора роти №2 батальйону УПП в місті Івано-Франківську Говзана Ю.Б., тобто до неналежного відповідача.

Відповідно до ст.52 КАС України, суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

З вищенаведеної статті видно про можливість заміни неналежного відповідача виключно судом першої інстанції.

Отже, враховуючи що адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача та з врахуванням відсутності в суду апеляційної інстанції можливості замінити його належним відповідачем, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, який заявлений до неналежного відповідача.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції від 04.05.2017 р. винесена з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, з істотним порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанову суду слід скасувати і прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Івано-Франківську Говзан Юрія Богдановича - задоволити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 травня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Івано-Франківську Говзана Юрія Богдановича про визнання неправомірними дій та скасування постанови - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Повний текст постанови виготовлено 14.08.2017 року