Справа № 807/2310/15
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2017 рокум. Ужгород№ 807/2310/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

за участі сторін:

представника позивача - не з'явився;

представника відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Товарної біржі "Закарпатський лісовий ринок" до Управління Західного офісу Державної аудиторської служби в Закарпатській області про визнання неправомірними дій, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 07 серпня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі було складено 14 серпня 2017 року.

Товарна біржа "Закарпатський лісовий ринок" звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Мукачівської об'єднаної Державної фінансової інспекції, якою просить суд: "1. Відкрити провадження у адміністративній справі; 2. Визнати неправомірними дії Мукачівської об'єднаної державної фінансової інспекції щодо призначення та проведення зустрічної звірки згідно направлення № 98 від 28.10.2015 р.; 3. Стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір".

Позовні вимоги мотивовані наступним. Позивач зазначає, що 29 жовтня 2015 року товарній біржі "Закарпатський лісовий ринок" вручено направлення № 98 від 28 жовтня 2015 року про проведення зустрічної звірки Мукачівською об'єднаною державною фінансовою інспекцією з 29.10.2015 року до 02.11.2015 року з питань документального та фактичного підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку об'єкту контролю - ДП "Берегівський лісгосп". На думку позивача перевірка такої інформації стосується не об'єкта контролю, а дотримання договірних умов між біржею та учасниками торгів, що є перевищенням повноважень відповідачем. Ці дії мають всі ознаки ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача (контрольних заходів). Таким чином дії відповідача суперечать встановленому порядку проведення зустрічних звірок, виходять за межі його компетенції і мають на меті під зустрічною звіркою провести інспектування, яке можливе тільки на підставі відповідного рішення суду згідно Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженому Постановою КМУ № 550 від 20.04.2006 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року у задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову товарної біржі "Закарпатський лісовий ринок" шляхом зупинення проведення зустрічної перевірки товарної біржі "Закарпатський лісовий ринок" Мукачівською об'єднаною Державною фінансовою інспекцією в Закарпатській області згідно направлення від 28 жовтня 2015 року № 98 відмовлено.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року закінчено підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

19 лютого 2016 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду, яка занесена до журналу судового засідання, замінено неналежного відповідача на належного, а саме: Мукачівську об'єднану державну фінансову інспекцію на Державну фінансову інспекцію у Закарпатській області.

08 лютого 2017 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду, яка занесена до журналу судового засідання, замінено неналежного відповідача на належного, а саме: Державну фінансову інспекцію у Закарпатській області на Управління Західного офісу Державної аудиторської служби в Закарпатській області.

У зв'язку з припиненням повноважень судді Скраль Т.В., та відповідно до п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та Рішення зборів суддів № 2 від 17 лютого 2017 року справу передано для повторного автоматичного розподілу справ.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року справу передано на розгляд головуючому судді Гаврилко С.Є..

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року справу призначено до попереднього судового засідання.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року закінчено підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року заяву товарної біржі "Закарпатський лісовий ринок" про уточнення (збільшення розміру) позовних вимог повернуто позивачеві.

Відповідач у судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу II КАС України. В матеріалах справи містяться письмові заперечення (а.с.а.с. 207-209) відповідно до яких відповідач просить суд у задоволені позову відмовити.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався у зв'язку з існуванням на те об'єктивних причин.

Розглянувши матеріали адміністративної справи та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд дійшов до наступного висновку .

Судом встановлено, що посадовими особами Мукачівської об'єднаної державної фінансової інспекції в Закарпатській області на підставі направлення від 28 жовтня 2015 року № 98 була проведена зустрічна звірка з питань документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та стану розрахунків, що здійснювались між Товарною біржею "Закарпатський лісовий ринок" та ДП "Берегівське лісове господарство" (а.с. 11).

Підставою для проведення такої було проведення планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства "Берегівське лісове господарство" за період з 01 жовтня 2013 року по 30 червня 2015 року, яка проводилась відповідно до п.2.11 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на III квартал 2015 року. В ході проведення якої і виникла необхідність в проведені зустрічної звірки в Товарній біржі "Закарпатський лісовий ринок" з питання документального та фактичного підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків для з'ясування їх реальності та повноти відображення в ДП "Берегівське ЛГ".

Для проведення звірки позивачем було надано договір про проведення торгів по реалізації необробленої деревини № 080212/01 від 12 лютого 2008 року укладеного ТБ "Закарпатський лісовий ринок", як Біржа, ДП "Берегівське ЛГ", як Замовник та ПП "Броксервіс" (уповноважена брокерська контора №2), як УКБ.

Звірку стану перерахування ТБ "Закарпатський лісовий ринок" на рахунок ДП "Берегівське ЛГ" коштів, які поступили на рахунок Біржі від переможців торгів в якості гарантійного внеску та який їм (переможцям торгів) зараховується в рахунок оплати за придбаний у ДП "Берегівське ЛГ" товар у вигляді необробленої деревини, проведено суцільним методом.

За результатами зустрічної звірки була складена довідка № 27-09/60-з від 03 листопада 2015 року зустрічної звірки з питань документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та стану розрахунків, що здійснювались між Товарною біржею "Закарпатський лісовий ринок" та ДП "Берегівське ЛГ" за період з 01 жовтня 2013 року по 30 червня 2015 року (а.с.а.с. 83-88).

Позивачем подано заперечення на довідку № 27-09/60-з від 03 листопада 2015 року (а.с. 92, 93).

Спірні правовідносини виникли стосовно перевірки посадовими особами Мукачівської об'єднаної державної фінансової інспекції в Закарпатській області в ході здійснення зустрічної звірки з питань документального та фактичного підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку об'єкту контролю ДП "Берегівське ЛГ".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Пунктом 12 статті 10 Закону України "Про основні засади державного фінансового контролю в Україні" передбачено право органу державного фінансового контролю на проведення у суб'єктів господарювання, які мали правові відносини з підконтрольною установою, зустрічної звірки з метою документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснюються між ними для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку підконтрольної установи.

Згідно з пунктом 3 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550, зустрічна звірка - це метод документального підтвердження у суб'єктів господарювання які мали правові відносини з підконтрольною установою, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювались між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку підконтрольної установи.

Відповідно до пункту 26 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550, з метою підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку об'єкта контролю контролюючими органами можуть проводитися зустрічні звірки на підприємствах, в установах та організаціях. Для проведення зустрічної звірки посадовій особі контролюючого органу видається направлення встановленого Мінфіном зразка за підписом керівника, скріпленим печаткою відповідного контролюючого органу.

За результатами зустрічної звірки складається у чотирьох примірниках довідка, перший, другий та третій примірники якої долучаються до відповідних примірників акта ревізії. Четвертий примірник довідки складається для підприємства (установи чи організації), на якому проводилася зустрічна звірка. Підписання та вручення підприємству (установі чи організації) довідки зустрічної звірки здійснюється у тому ж порядку, який визначений для акта ревізії.

Дії службової особи щодо включення до акта певних висновків не можуть бути предметом розгляду у суді, оскільки відповідно до пункту 3 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550, заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта. Це свідчить про те, що дії, пов'язані з включенням до акта висновків, є обов'язковими, тоді як самі висновки такими не є.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків.

Отже, предметом оскарження відповідно до статті 13 Закону № 2939-XII є дії чи бездіяльність службових осіб, якщо вони обмежують чи порушують права, свободи чи законні інтереси особи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що акт перевірки або довідка, складена за результатами зустрічної звірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Довідка про проведення зустрічної звірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка довідки, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо її складання, викладення у ній висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Так, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пункт 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Системний аналіз наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що судовий захист прав, свобод або інтересів шляхом повного чи часткового задоволення адміністративного позову, можливий виключно відносно тієї особи, права, свободи або інтереси якої порушено з боку конкретного суб'єкта владних повноважень та за умови порушення її прав.

Під порушенням прав і свобод фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин слід розуміти ті негативні наслідки, що були спричинені рішенням органів влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб.

Конституційний Суд України своїм рішенням від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 визначивши зміст поняття "охоронюваний законом інтерес" констатував, що в юридичних актах термін "інтерес", враховуючи його як етимологічне, так і загально соціологічне, психологічне значення, вживається у широкому чи вузькому значенні як самостійний об'єкт правовідносин, реалізація якого задовольняється чи блокується нормативними засобами.

Тобто, охоронювані законом інтереси - це інтереси певної особи (або групи осіб), які спираються на закон або випливають з інших правових норм і охороняються державою нарівні з правами.

Разом з тим, на думку суду, дії по проведенню зустрічної звірки та висновки, викладені у довідці зустрічної звірки, не породжують, не змінюють або припиняють права чи обов'язки позивача у сфері публічно-правових відносин, а в силу положень норм Порядку, є формою викладення результатів зустрічної звірки; будь-які висновки, викладені в акті перевірки самі по собі не можуть порушувати права, свободи чи інтереси позивача.

Таким чином, оскільки дії відповідача не породжують для позивача правових наслідків, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Застосоване судом законодавство - використане в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин.

На думку суду відповідачем доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог з урахуванням письмових заперечень відповідача, системного аналізу положень застосованого законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, у задоволенні адміністративного позову Товарної біржі "Закарпатський лісовий ринок" необхідно відмовити.

Керуючись статтями 9, 11, 70, 71, 86, 94, 160-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовної заяви Товарної біржі "Закарпатський лісовий ринок" до Управління Західного офісу Державної аудиторської служби в Закарпатській області про визнання неправомірними дій - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.Є. Гаврилко