Справа № 10010/10/2070
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2010-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26.08.2010 р. справа № 2а- 10010/10/2070 Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сліденко А.В.,

при секретарі судового засідання Алексєєнко О.В.,

за участі представників :

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
до Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Харкова
проскасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Фізична особа підприємець ОСОБА_4 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив скасувати рішення відповідача, Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Харкова про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27.04.2010р. № та від 27.04.2010р. №.

В обґрунтування заявлених вимог позивач указав, що не згоден з висновками акту №2863/20/40/23/НОМЕР_1 від 09.04.2010р. та акту №2864/20/40/23/НОМЕР_1 від 09.04.2010р., викладених в перелічених актах порушень не вчиняв, облік товарів за місцем їх зберігання та реалізації вів належним чином. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги і доводи заявленого позову, просив суд прийняти рішення про задоволення позову.

Відповідач, Державна податкова інспекція у Ленінському районі міста Харкова з поданим позовом не погодився.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач указав, що за висновками складених ДПА у Харківській області актів №2863/20/40/23/НОМЕР_1 від 09.04.2010р. та №2864/20/40/23/НОМЕР_1 від 09.04.2010р. ФОП ОСОБА_4 було допущено порушення встановленого законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання, а саме: відсутні накладні на товар. В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи і вимоги заперечень проти позову, просив суд ухвалити рішення про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає з задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Позивач, Фізична особа підприємець ОСОБА_4 пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу субєкта господарювання фізичної особи підприємця, знаходиться на обліку як платник податків, зборів (обов'язкових платежів) в ДПІ у Ленінському районі міста Харкова. Вказані обставини визнані сторонами по справі в ході судового засідання, у суду не має сумнівів в добровільності визнання перелічених обставин та їх достовірності, стосовно вказаних обставин відсутній спір, а тому перелічені обставини перед судом не доказуються.

09.04.2010р. працівниками Державної податкової адміністрації у Харківській області були здійснені перевірки діяльності ФОП ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з питання дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій за адресами розташування місць здійснення ФОП ОСОБА_4 господарської діяльності, а саме: в магазині, що знаходиться в м.Харків, вул.Червоноармійська, буд.12 та в магазині, що знаходиться в м.Харкові, вул.Полтавський шлях, буд.56.

Результати названих перевірок оформлені актами від №2863/20/40/23/НОМЕР_1 від 09.04.2010р. та №2864/20/40/23/НОМЕР_1 від 09.04.2010р.

27.04.2010р. з посиланням на зазначені акти ДПІ у Ленінському районі міста Харкова були винесені рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27.04.2010р. № на суму 75.510,00грн. та від 27.04.2010р. № на суму 164.540,00грн.

Як зясовано судом, фактичною підставою для винесення спірних рішень слугували відображені в актах №2863/20/40/23/НОМЕР_1 від 09.04.2010р. та №2864/20/40/23/НОМЕР_1 від 09.04.2010р. судження контролюючого органу про порушення ФОП ОСОБА_4 вимог п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: ведення обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання з недотриманням визначеного законодавством порядку з мотивів відсутності накладних на товар.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаного висновку відповідача і винесеного на підставі такого висновку спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Суд відзначає, що на момент виникнення спірних правовідносин питання ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації не унормовано законодавцем у спосіб прийняття відповідного акту законодавства з даного питання.

Водночас з цим, суд бере до уваги, що згідно з ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом Положення) накладні про отримання товару є первинними документами, що опосередковують господарські правовідносини між субєктами права зі статусом субєктів господарювання (тобто між юридичними особами та фізичними особами підприємцями), є підставою саме для бухгалтерського обліку і в силу положень згаданих актів законодавства мають знаходитись у особи, відповідальної за бухгалтерський облік субєкта господарювання.

Так, зокрема, п.6.2 Положення передбачено, що первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси до передачі їх до архіву підприємства, установи повинні зберігатися в бухгалтерії у спеціальних приміщеннях або зачинених шафах під відповідальністю осіб, уповноважених головним бухгалтером.

За таких обставин, висновок ДПІ про неведення позивачем обліку товарів за місцем їх зберігання та реалізації у звязку з відсутністю за місцем фізичного знаходження товарів таких документів як накладні на придбання товару визнається судом юридично неспроможним, позаяк не узгоджується з вимогами чинного законодавства.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, суд доходить висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин приписів Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 10.01.2007р. №2; далі за текстом Методичні рекомендації).

Згідно з п.3.1 Методичних рекомендацій надходження запасів на підприємство оформлюється відповідними документами, типові форми яких затверджуються Державним комітетом статистики України та іншими центральними органами виконавчої влади. Саме до таких документів належать накладні на придбання товару, бо ці накладні складаються на підтвердження господарської операції щодо руху товарів між субєктами права зі статусом субєктів господарювання (тобто між юридичними особами та фізичними особами підприємцями).

За правилом п.3.12 Методичних рекомендацій для внутрішнього переміщення запасів, їх відпуску виробничим підрозділам та іншим структурним підрозділам підприємства, що розташовані на іншій, ніж підрозділ, що їх відпускає, території, використовується накладна-вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів.

Наказом Міністерства статистики України від 21.06.1996р. №193 «Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів»затверджена типова форма первинного документа М-11 "Накладна-вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів".

На вимогу суду позивачем, ФОП ОСОБА_4 надані накладні на внутрішнє переміщення товару та інвентаризаційні описи товарів і матеріалів.

За формою та змістом надані документи відповідають вимогам наказу Міністерства статистики України від 21.06.1996р. №193 «Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів», складені між належними особами, а саме: ФОП ОСОБА_4 з одного боку (як особою, що у господарських операціях з іншими субєктами права одержала товар) та працівниками ФОП ОСОБА_4 з іншого боку (як особами, що уповноважені даним приватним підприємцем на здійснення господарської діяльності з продажу товарів від його імені).

Оцінивши зібрані по справі докази відповідно до правил ст.86 КАС України, суд не знаходить підстав для відхилення поданих відповідачем, ФОП ОСОБА_4 документів. Достовірність відомостей, що наведені в цих документах, ДПІ в ході розгляду справи сумніву не піддана та не спростована.

За відсутності чітко визначеного законом порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання, суд вважає, що надані відповідачем, ФОП ОСОБА_4 накладні на внутрішнє переміщення товару є достатніми доказами належного ведення обліку товарів, наявності на місці реалізації надлишків товару, невідображеного в накладних на внутрішнє переміщення, судом в ході розгляду справи не встановлено.

Таким чином, висновок про порушення ФОП ОСОБА_4 вимог п.12 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визнається судом необґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Оскільки відповідачем, який в силу Закону України Про державну податкову службу в Україні та за ознаками ст. 3 КАС України є субєктом владних повноважень, при розгляді і вирішенні судом справи в порядку ч.2 ст.71 КАС України не доведено правомірності спірних рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, суд доходить висновку, що такі рішення податкового органу порушують права і інтереси позивача, а тому підлягають скасуванню.

Частиною 1 ст.94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Отже, понесені позивачем витрати у вигляді оплати судового збору, які згідно з ст.87 КАС України відносяться до судових витрат, підлягають стягненню на його користь в сумі 3,40грн.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст.7-11, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч.ч. 1, 2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Державна податкова інспекція у Ленінському районі міста Харкова про скасування рішень задовольнити.

Скасувати в повному обсязі рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Харкова про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27.04.2010р. № та від 27.04.2010р. №.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (місцезнаходження 61093, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) витрати по оплаті судового збору (державного мита) в сумі 3 (три) грн. 40коп.

Постанова набирає законної сили згідно з ст..254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст..186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч.3 ст.160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Постанова у повному обсязі виготовлена 31.08.2010р.

Суддя Сліденко А.В.