Справа № 640/7962/17
Суддя: Шмадченко С. І.
Дата ухвалення: 2017-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/7962/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2017 рокуКиївський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Шмадченко С.І.

за участю секретаря Черниш О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi справу за адмiнiстративним позовом ОСОБА_1 до Київського об'єднання управління Пенсійного фонду України м.Харкова про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, яким просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в проведенні їй перерахунку пенсії згідно довідки 26.12.2016 р. № 142/Гр/28-09-05-36. Зобов'язати відповідача провести їй перерахунок та виплату пенсії державного службовця з 01.02.2008року, включивши до складу заробітної плати повної суми винагороди за вислугу років та матеріальної допомоги на оздоровлення, які враховуються при обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно довідки від 26.12.2016 р. із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у грудні 2006 року у розмірі 83% та фіксованої індексації пенсії у сумі 368,21 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона з грудня 2006 року отримує пенсію державного службовця.

З 01.08.2008 року їй було зроблено перерахунок пенсії, але до складових обрахунку її пенсії не було включено у повному обсязі винагороду за вислугу років, а також суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

31.01.2017 р. вона звернулася до пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 26.12.2016 року. Відповідач відмовив у проведенні перерахунку, обґрунтовуючи це тим, що 01.06.2015 р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до закону №3723 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213.

Відповідач стверджує, що ні Законом України «Про державну службу», ні постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 не передбачено включення до складу заробітної плати державного службовця при призначенні (перерахунку) пенсії таких видів виплати, як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових виплат, грошова винагорода державним службовцям за сумлінну безперервну службу в органах державної влади, індексація та інших компенсаційних виплат.

Крім того, посилання відповідача на Постанову КМУ від 12.09.1997 р. № 1013 «Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання» в частині визначення стажу на державній службі є невірним. Оскільки даною постановою затверджено Порядок виплати винагороди за вислугу років саме посадовим особам органів державної податкової служби. Її стаж роботи дає право на одержання винагороди за вислугу років відповідно до п.1 зазначеного Порядку складає 31 рік 09 місяців 01 день, що згідно із п.2 Порядку відповідає 40 відсоткам, а не як 25, як стверджує відповідач.

Таким чином, винагорода за вислугу років, суми матеріальної допомоги на оздоровлення так само, як і премії і надбавки є складовою заробітної плати найманого працівника.

Відповідно до Закону України № 1282 «Про індексацію грошових доходів населення» та Постанови Кабінету міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» їй нараховується та виплачується індексація пенсії. Базовим місяцем для розрахунку індексації встановлений травень 2007 року. Індексація проводилась з серпня 2007 року.

У зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 р. № 1013, яка набрала чинності з 15.12.2015 року та застосовується з 1 грудня 2015 року та набранням чинності з 01.01.2016 р. змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» змінюється порядок визначення базового місця для проведення індексації та обробки фіксованої індексації. Починаючи з 1 травня 2016 року індексація її пенсії у розмірі 368,21 грн. переходить у фіксовану індексацію (368,21 грн.)

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги позивачки не визнав. Невизнання позову обґрунтував у своїх запереченнях. Також зазначив, що питання винагороди за вислугу років виплачується посадовими особами органів державної податкової служби у розмірах: стаж роботи на держслужбі від 10 до 15 років в розмірі 25%. При проведенні позивачу перерахунку пенсій з 01.02.2008 по заробітній платі за посадою головного державного податкового ревізора-інспектора ОДПІ по роботі з ВПП у м.Харкові стаж на держслужбі складає 13 р.7 міс.1 дн., тому враховувати надбавку за вислугу років в розмірі 40% підстави відсутні. Пенсія позивачки обчислена, виплачується в повному обсязі відповідно до чинного законодавства, що діє на сьогоднішній день.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив, що позивач з грудня 2006 року отримує пенсію державного службовця, яку було призначено відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу». З 01.02.2008 р. їй було проведено перерахунок пенсії, але до складових обрахунку її пенсії не було включено у повному обсязі винагороду за вислугу років та суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

31.01.2017р. позивачка звернулася до відповідача з заявою щодо здійснення перерахунку пенсії відповідно до довідки про заробітну плату від 26.12.2016 р. № 142/Гр/28-09-05-36 з урахуванням винагороди за вислугу років та сумматеріальної допомоги на оздоровлення.

02.02.2017 р. відповідач прийняв рішення № 17, яким відмовив позивачки у перерахунку пенсії, посилаючись на ст. 33 Закону України «Про державну службу» та постанову КМУ „Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії № 865 від 31.05.2000р., відповідно до яких, не включено зазначені виплати до складу заробітної плати.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі розмір пенсії збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії.

Згідно до положень частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно Положення ч.1 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, зокрема, враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно ч.2 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч.6 статті 33 Закону „Про державну службу визначено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Згідно ч.7 статті 33 Закону України «Про державну службу» встановлено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно приписів статті 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду України зазначених у постановах від 20.02.2012 р. у справі № 21-430а11 та від 28.05.2013 р. у справі № 21-97а13, отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 р. №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713, фонд додаткової заробітної плати включає, зокрема, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, матеріальну допомогу, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом), виплати соціального характеру.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, вбачається, що індексація, винагорода за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення, які позивачки виплачувались, є частиною заробітної плати державного службовця та виплачувалися за рахунок та у межах фонду оплати праці, передбаченого в Державному бюджеті України, а також, враховувалися при обчисленні середнього заробітку, на них нараховувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому повинні враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для вирішення питання про правильність застосування судом строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Як встановлено з матеріалів справи позивачка у зв'язку з порушенням її права в частині невиплати їй пенсії з врахуванням винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення зверталася до відповідача 31 січня 2017 року та їй було відмовлено. До суду з позовом про захист своїх порушених прав позивач звернулася 29.05.2017 р. Враховуючи дату звернення позивачки до суду з адміністративнім позовом, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом, період, за який позивач просить суд захистити її права, суд доходить висновку, що права позивача підлягають захисту в межі шестимісячного строку, починаючи з 01 січня 2017 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33, 37-1, Закону України «Про державну службу», ст.41, ст.66 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.2, 33 ЗУ «Про оплату праці», ст.ст.99,100, 104, 105, 106, 163, 167 КАС України суд, - ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Київського об'єднання управління Пенсійного фонду України м.Харкова у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно довідки від 26.12.2016 р. № 142/Гр/28-09-05-36.

Зобов'язати Київське об'єднання управління Пенсійного фонду України м.Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця з 01.01.2017року, включивши до складу заробітної плати повної суми винагороди за вислугу років та матеріальної допомоги на оздоровлення, які враховуються при обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно довідки від 26.12.2016 р. із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у грудні 2006 року у розмірі 83% та фіксованої індексації пенсії у сумі 368,21 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київського об'єднання управління Пенсійного фонду України м.Харкована користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 640 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10-ти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя