Справа № 813/1716/17
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2017 року справа № 813/1716/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

при секретарі судового засідання Шавель М.М

за участю:

представника позивача - Ханас М.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Катех-Енерго" до Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвої Ірини Анатоліївни за участю третьої особи на стороні відповідача ПАТ "Комерційний банк "Акордбанк" про визнання незаконними дій державного реєстратора та зобов'язати вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Катех-Енерго" звернулося до суду з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвої Ірини Анатоліївни за участю третьої особи на стороні відповідача ПАТ "Комерційний банк "Акордбанк" про визнання незаконними дій державного реєстратора та зобов'язати вчинити дії.

Ухвалою від 05.05.2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 24.05.2017 року витребувано докази та зупинено провадження у справі.

Ухвалою від 03.08.2017 року поновлено провадження у справі.

Позивач свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 02 березня 2017 року приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєва І.А., прийняла заяву про державну реєстрацію права власності на частину майнового комплексу та здійснила державну реєстрацію права власності за Іпотекодержателем. Підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34120342 від 02.03.2017 року. Позивач вказує на те, що будь - якої вимоги Іпотекодержателя - ПАТ «КБ «Акордбанк», щодо наміру звернути стягнення на предмет іпотеки, у зв'язку з порушенням виконанням умов Кредитного договору, не надходило на адресу Іпотекодавця (позивача), а відтак на думку позивача порушено законні права останнього. Крім того, вказують, що Іпотекодержатель жодної експертної оцінки Іпотекодавцю не надав, тим самим порушив норми чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у запереченні на адміністративний позов та обґрунтовується тим, що письмова вимога ПАТ "Комерційний банк "Акордбанк" про усунення порушень зобов'язань за кредитним договором та договором іпотеки від 25.01.2017 року за № 04-31/35/2 є саме тим документом який розуміється у пункті 61 Порядку, як документ, що підтверджує наявність факту завершення 30 - денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотеко держателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі. Вказує на те, що заяву ПАТ "Комерційний банк "Акордбанк" було розглянуто та здійснено всі необхідні перевірки, оскільки підстав для зупинення чи відмови у державній реєстрації чи її зупинення не було, тому було прийнято рішення № 34120342 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про перехід права власності від ТзОВ "Катех-Енерго" до ПАТ "Комерційний банк "Акордбанк" на частину майнового комплексу, який знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, провулок Будівельний, будинок 9/11.

Відповідач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, подала заяву про слухання справи без участі, проти позовних вимог заперечує.

Позиція третьої особи викладена у запереченні на адміністративний позов та обґрунтовується тим, що ПАТ "Комерційний банк "Акордбанк" було вручено Товариству з обмеженою відповідальністю "Катех-Енерго" під особистий розпис 25.01.2017 року письмову вимогу № 04-31/35/2 про усунення порушень зобов'язань за кредитним договором та договором іпотеки, щодо наміру звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на нього відповідно до умов договору іпотеки.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2012 року між ТзОВ "Катех-Енерго" (Іпотекодавець) та ПАТ «Комерційний банк «Акордбанк» «Іпотекодержатель» укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого Іпотекодавець для забезпечення в поновму обсязі своїх зобов'язань перед Іпотекодержателем за кредитним договором № СКL- 051012/02-00 від 05.10.2012 року з будь - якими наступними змінами до нього (надалі - «Кредитний договір») щодо своєчасного, відповідно до встановленого Кредитним договором графіку та остаточно не пізніше 29.09.2017 року повернути кредит в сумі 1500000, 00 доларів США, щомісячної сплати (не пізніше останнього робочого дня місяця) процентів за користування кредитом із розрахунку 14 % річних, відшкодування збитків, сплата комісій, пені та штрафів у випадках та розмірах передбачених Кредитним договором, передає в іпотеку Іпотекодержателя належне йому на праві власності нерухоме майно, опис якого викладено в пункті 2 Договору.

Відповідно до п.2.1 Договору визначено, що предметом іпотеки є частина майнового комплексу, загальною площею 976, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, провулок Будівельний, будинок 9/11.

Відповідно до п. 4.2 Договору визначено, що Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, в разі прострочки сплати процентів за користування коштами, наданими по Кредитному договору.

Пунктом 5.3 Договору визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється Іпотекодержателем за власним вибором на підставі цього Договору, виконавчого напису нотаріуса, або за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ "Комерційний банк "Акордбанк" направлено на адресу ТзОВ «Катех - Енерго» письмову вимогу про усунення порушень зобов'язань за кредитним договором та договором іпотеки, в якому вимагалося від ТзОВ ««Катех - Енерго» виконати порушене зобов'язання перед ПАТ «"Комерційний банк "Акордбанк" , а саме погасити в повному обсязі заборгованість по кредитному договору на загальну суму 12982098, 02 грн., відповідно до наданого розрахунку у строк не пізніше 28 лютого 2017 року. У вимозі зазначено про намір ПАТ «"Комерційний банк "Акордбанк" звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі розділу 5 Договору іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки відповідно до п.5.3 та статті статті 37 Закону України «Про іпотеку» (а.с. 61-62).

Вказану письмову вимогу усунення порушень зобов'язань за кредитним договором та договором іпотеки від 25.01.2017 року № 04-31/35/2 було отримано директором ТзОВ «Катех - Енерго» особисто, що його підписом про отримання. (а.с.62).

Внаслідок невиконання умов Кредитного договору ПАТ «Комерційний банк «Акордбанк» 02.03.2017 року звернулося до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвої Ірини Анатоліївни із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на частину майнового комплексу.

Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А., на підставі заяви ПАТ «Комерційний банк «Акордбанк» від 02.03.2017 року проведено державну реєстрацію права власності, форма власності приватна на об'єкт нерухомого майна частину майнового комплексу за адресою: Київська область, м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, провулок Будівельний, будинок 9/11, загальною площею 976, 7 кв.м., за ПАТ «Комерційний банк «Акордбанк». Підставою виникнення права власності є договір іпотеки виданий 05.10.2012 року. (а.с. 11).

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірну правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-ІV (з наступними змінами та доповненнями), встановлено, що дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Пунктом 1 ч.1 ст.2 цього Закону визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягає, серед іншого, право власності.

Державним реєстратором є, серед іншого, нотаріус (п.2 ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно ч.1 ст.9 наведеного Закону до повноважень суб'єктів державної реєстрації прав належить: 1) забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та ведення реєстраційних справ; 2) здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч.1 ст.27 наведеного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Частиною 1 ст.24 наведеного Закону передбачено виключний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, а саме:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначає Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 (далі Порядок №1127)

Згідно п.9 наведеного Порядку № 1127, разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав.

Відповідно до п.18 цього Порядку № 1127, за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

У разі проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, будівлю або споруду одночасно з державною реєстрацією прав на земельну ділянку, на якій вони розташовані, а також у разі проведення державної реєстрації речових прав, що є похідними від права власності, одночасно з проведенням державної реєстрації права власності на таке майно державним реєстратором приймається одне рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації за умови вчинення дій та/або процедур, передбачених цим Порядком під час розгляду заяви, приймається державним реєстратором у будь-який час до закінчення строку державної реєстрації прав.

Пунктом 19 вказаного Порядку № 1127, передбачено, що державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Відповідно до пункту 61 Порядку №1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 5.2 договору іпотеки від 05 жовтня 2012 року передбачено, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється Іпотекодержателем за власним вибором на підставі цього Договору, виконавчого напису нотаріуса, або за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року № 898-ІV, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Статтею 36 наведеного Закону передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Згідно ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

З системного аналізу наведених вище норм законодавства України вбачається, що відповідач, як державний реєстратор, наділений повноваженнями приймати рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, зокрема шляхом реєстрації права власності на підставі договору іпотеки у випадку позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки. Крім того, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві, та документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі.

Відповідачем до матеріалів справи надано копію письмової вимоги про усунення порушення зобов'язань за кредитним договором та договором іпотеки від 25.01.2017 року за № 04-31/35/2 , адресованого ТзОВ «Катех Енерго», подані на підтвердження надання позивачу іпотекодержателем встановленого законодавством строку для виконання порушеного зобов'язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено завершення 30-денного строку з моменту отримання позивачем вимоги про усунення порушень основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору та виникнення права на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

До матеріалів справи долучено звіту про оцінку нерухомого майна - частини майнового комплексу загальною площею 976, 7 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, провулок Будівельний, будинок 9/11 від 02.03.2017 року. (а.с. 63-64).

Згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Оскільки ринкова вартість предмету іпотеки не перевищувала 90 відсотків вартості предмету іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотеко держателя, тому зобов'язань у Іпотекодержателя щодо відшкодування різниці Іпотекодавцю не виникало, а відтак тверджень позивача про те, що іпотекодержатель жодної експертної оцінки Іпотекодавцю не надав, є необґрунтованими та не підтвердженими жодними доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оцінюючи докази по даній справі, які були добуті та досліджені під час розгляду справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при розгляді справи доведено, що відповідач як суб'єкти владних повноважень, приймаючи оскаржуване рішення, діяла на підставі, в межах визначених повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому в задоволенні заявленого позову слід відмовити.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору не належить стягувати.

Керуючись ст. ст. 17-19, 94, 160-163, КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та підписано 08 серпня 2017 року.

Суддя Кухар Н.А.