Справа № 482/434/17
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 р.м.ОдесаСправа № 482/434/17

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Ітрін М.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Градовського Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Новоодеського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2017 року та додаткову постанову від 31 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новоодеського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про зобов'язання вчинити певні дії,

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Миколаїв», -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом до Новоодеського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (далі - Пенсійний фонд), в якому просила зобов'язати зарахувати до страхового стажу періоди трудової діяльності в Комунальному підприємстві «Міжнародний аеропорт Миколаїв» (далі - КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв») з 01 серпня 2007 року по 31 грудня 2010 року та з 01 січня 2011 року по 31 серпня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог, з посиланням на Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зазначено, що Пенсійний фонд безпідставно не врахував періоди її трудової діяльності у вказаному підприємстві посилаючись на те, що за останнім існує заборгованість по сплаті страхових внесків.

Оскільки загальний період її страхового стажу виявився менше 30 років, це позбавило її на отримання мінімальної пенсії за віком.

Постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2017 року позов задоволено.

Суд зобов'язав Пенсійний фонд зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв», а саме: з 01 серпня 2007 року по 31 грудня 2010 року та з 01 січня 2011 року по 31 серпня 2015 року.

Також 31 травня 2017 року суд першої інстанції ухвалив додаткову постанову, якою стягнув з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Пенсійного фонду на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями суду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, Пенсійний фонд подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову і додаткову постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, а також клопотання апелянта про розгляд справи за відсутності представника, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 п.1 ст.197 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що для задоволення апеляційної скарги немає підстав, з огляду на наступне.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 12 вересня 2006 року по 03 червня 2016 року постійно перебувала у трудових відносинах з КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв».

З 10 вересня 2015 року позивач перебуває на обліку в Пенсійному фонді та отримує пенсію за віком у розмірі 999,37 грн.

Загальний страховий стаж позивача, який враховано Пенсійним фондом становить 24 роки 9 місяців 24 дні.

На звернення позивача, Пенсійний фонд листом від 24 січня 2017 року за № 1-А повідомив, що при призначенні та нарахуванні пенсії позивачу не зараховано до страхового стажу періоди роботи у КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв» з 01 серпня 2007 року по 31 грудня 2010 року та з 01 січня 2011 року по 31 серпня 2015 року (а.с.8-9).

Підставою для неврахування до страхового стажу стало те, що КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв» не сплачувало єдиний соціальний внесок із заробітної плати позивача за вказані періоди роботи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що наявність заборгованості перед Пенсійним фондом зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи, за який підприємством-страхувальником не сплачено страхові внески, оскільки відповідальність за їх несплату несе страхувальник, в якому працює застрахована особа, а не позивач.

Приймаючи додаткове судове рішення, суд першої інстанції керувався п.3 ч.1 ст.168 КАС України та виходив з того, що ним під час вирішення спору не було вирішено питання про судові витрати.

У зв'язку з тим, що позивач сплатив судовий збір в сумі 640,00 грн. за подачу позову, суд першої інстанції на підставі ст.94 КАС України стягнув дані судові витрати з бюджетних асигнувань Пенсійного фонду на користь позивача.

У своїй апеляційній скарзі, Пенсійний фонд відстоює свою правову позицію про те, що зарахування позивачу періоду страхового стажу можливо лише за умови сплати підприємством, на якому вона працювала, страхових внесків.

Саме таку позицію висловлював суб'єкт владних повноважень і у суді першої інстанції, і вона, на думку колегії суддів, обґрунтовано була спростована нормативною базою, на яку посилався суд у своєму рішенні. Такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов, враховуючи наступне.

Крім цього, апелянт зазначає, що відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674) Пенсійний фонд України та його органи звільнені від сплати судового збору, що не було враховано судом першої інстанції під час ухвалення додаткової постанови. Тому, на думку апелянта, судом безпідставно стягнуто судові витрати з Пенсійного фонду.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Одним із принципів загальнообов'язкового державного пенсійного страхування відповідно до ст. 7 вказаного Закону є принцип державної гарантії реалізації застрахованою особою своїх прав, передбачених цим Законом.

Норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не ставлять право громадян України, які застраховані згідно із цим законом, на зарахування до страхового стажу періоду роботи в залежність від наявності заборгованості страхувальника по сплаті страхових внесків за цей період.

Іншими словами, сам лише факт наявності заборгованості страхувальника щодо сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України не позбавляє застраховану особу права на зарахування страхового стажу спірного періоду роботи.

Статтями 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та 26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачена відповідальність роботодавця за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати страхових внесків із заробітної плати працівників підприємства застрахованих осіб.

Отже, у випадку наявності заборгованості по сплаті страхових внесків стягнення цієї заборгованості здійснюється органами Пенсійного фонду шляхом прийняття обов'язкових до виконання рішень або зверненням до суду.

Аналогічний правовий висновок міститься і в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 08 листопада 2012 року (К/9991/84972/11).

Що стосується доводів апеляції про безпідставність винесення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат з Пенсійного фонду на користь позивача, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Так, колегія суддів погоджується з апелянтом, що відповідно до п.18 ч.1 ст.5 Закону № 3674 Пенсійний фонд України та його органи звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Однак, ч.1 ст.94 КАС України встановлює, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що судові витрати, понесені позивачем повинні бути присуджені за рахунок бюджетних асигнувань Пенсійного фонду, незважаючи на те, що вони звільнені від сплати судового збору, оскільки судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень.

За таких обставин справи, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки усі обставини, що входять до предмета доказування, встановлені судом на підставі повного та всебічного дослідження наявних у справі доказів, які відповідають ознакам належності та допустимості, цим обставинам надана правильна юридична оцінка.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Новоодеського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області - залишити без задоволення.

Постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2017 року та додаткову постанову від 31 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новоодеського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Ю.М. Градовський