Справа № 804/6289/16
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 р. справа № 804/6289/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови № 52197111 від 19.09.2016 р., -

в с т а н о в и в:

26 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору № 52197111 від 19.09.2016 року, винесену Красногвардійським відділом Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Дніпропетровській області.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що підстави для стягнення виконавчого збору та застосування заходів примусового виконання рішення в даному випадку відсутні, оскільки постанова про стягнення з боржника виконавчого збору може бути винесена лише в разі закінчення строку, встановленого для добровільного виконання вимог виконавчого документа, та за умови направлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження. При цьому, постанова про відкриття виконавчого провадження № 52197111 від 12.09.2016 р., в якій встановлено строк для добровільного виконання рішення до 18.09.2016 року, була отримана ним лише 20.09.2016 року, що вказує на фактичне позбавлення можливості добровільно виконати вимоги виконавчого документу. Також, позивач зазначає, що оскільки відповідачем в межах виконавчого провадження не вживались заходи щодо примусового виконання рішення, тому відсутні й підстави для стягнення виконавчого збору. Крім того, позивач не погоджується із сумою виконавчого збору, зазначеною відповідачем в постанові про стягнення з боржника виконавчого збору. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого від 19.09.2016 року (а.с. 4-7).

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 31.07.2017 р. явку свого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, пояснень по суті позовних вимог не надав.

В судовому засіданні 31.07.2017 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 клопотань про допит свідків або проведення експертиз не заявляв, проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.

Враховуючи, що в судове засідання прибули не всі особи, що беруть участь у розгляді справи, та за відсутності потреби у виклику свідків та проведенні судових експертиз, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України справу розглянуто без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

12.09.2016 року заступником начальника Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52197111 на підставі виконавчого напису за № 1125, вчиненого 29.12.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про звернення стягнення на нежитлове приміщення загальною площею 831,60 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Театральна, 2 та належить на праві власності ОСОБА_1, з метою задоволення вимоги ПАТ «ОТП Банк» у розмірі 2 218 330,71 грн. за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного нежитлового приміщення.

Добровільний строк для виконання вказаної постанови встановлено до 18.09.2016 року включно.

Вказана постанова направлена на адресу позивача та згідно листа-відповіді УДППЗ «Укрпошта» від 24.10.2016 р. № 9-6-13-4032, рекомендований лист з повідомленням про вручення № 072 від 12.09.2016 р. надійшов 14.09.2016 року до відділу поштового зв'язку на адресу: ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 49000, та був вручений особисто одержувачу 20.09.2016 року (а.с. 29-30).

19.09.2016 року заступником начальника Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 221 833,07 грн. (а.с. 10).

Не погоджуючись з рішенням відповідача про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 221 833,07 грн., позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

Встановивши обставини справи, проаналізувавши норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Спірні правовідносини, що є предметом оскарження у цій справі, станом на час їх виникнення та існування врегульовані нормами Закону України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) від 21.04.1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» (надалі - Закон № 606).

В статті 1 Закону № 606-XIV визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень пункту 4 частини 2 статті 17 Закону № 606, примусовому виконанню підлягають рішення, зокрема, на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до вимог частини 1 статті 87 Закону України від 02.09.1993 р. № 3425-XII «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Відповідно до пункту 2 вищезазначеного Переліку, стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями.

Відповідно до вимог частини 1 статті 31 Закону № 606, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Згідно з положеннями частин третьої-четвертої зазначеної статті, за письмовою заявою учасників виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, вважаються врученими за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами. Державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Таким чином, на державного виконавця чинним на момент спірних правовідносин законодавством покладений обов'язок повідомлення сторін виконавчого провадження, зокрема, про відкриття виконавчого провадження, шляхом направлення копії відповідної постанови за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Матеріалами справи підтверджено, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №52197111 на підставі виконавчого напису за № 1125, вчиненого 29.12.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, отримана позивачем лише 20.09.2016 року, тоді як строк для добровільного виконання відповідачем встановлено до 18.09.2016 року, що унеможливлює добровільне виконання вимог виконавчого документа.

Натомість, у зв'язку з невиконанням боржником у наданий строк вимог постанови про відкриття виконавчого провадження шляхом добровільного виконання вимог виконавчого напису нотаріуса, постановою державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору від 19.09.2016 р. ВП № 52197111 з боржника ОСОБА_1 стягнуто виконавчий збір у розмірі 221 833, 07 грн. грн.

Суд зазначає, що передумовою стягнення виконавчого збору є невиконання боржником самостійно рішення згідно виконавчого документа у строк, встановлений державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, постанова про відкриття виконавчого провадження була отримана боржником 20.09.2016 року, тобто, після спливу встановленого відповідачем строку (до 18.09.2016 року) для виконання виконавчого напису та після винесення відповідачем постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 19.09.2016 р.

Як зазначається у пункті 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 р. № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Враховуючи загальні норми права, відповідальність може наставати лише за наявності вини.

Отже, оскільки боржника не було повідомлено належним чином про відкриття виконавчого провадження, останній був позбавлений можливості самостійно виконати рішення згідно виконавчого документа, тому відповідальність у вигляді стягнення виконавчого збору до боржника застосовуватися не може.

Окрім того, суд також зазначає, що сам по собі сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, не є достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника.

Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання. Така правова позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладених у його постановах від 28.01.2015 р. у справі №3-217гс14, від 06.07.2015 р. у справі №6-785цс15.

При прийнятті рішення суд також враховує, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2017 р. у справі № 204/6301/16-ц визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис за № 1125, вчинений 29.12.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 - нежиле приміщення загальною площею 831,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (а.с. 68-70).

Вказане рішення набрало законної сили 04.05.2017 року, про що свідчить відмітка на примірнику рішення.

Отже, на даний час набрало законної сили рішення суду, яким нівелюються негативні наслідки, які зазнав або мав зазнати боржник в процесі виконавчого провадження за виконавчим написом, який визнано таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови заступника начальника Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 19.09.2016 р., прийнятої у виконавчому провадженні ВП № 52197111, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 221 833,07 грн.

Враховуючи задоволення позовних вимог у даній справі, у відповідності до вимог ст. 94 КАС України підлягає стягненню з Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в сумі 2 218 грн. згідно квитанції № 16411927 від 26.09.2016 р. (а.с. 3).

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 128, ст.ст. 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 Анатолійовича- задовольнити

Визнати протиправною та скасувати постанову Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області від 19.09.2016 р., прийняту у виконавчому провадженні ВП № 52197111, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 221 833,07 грн.

Стягнути з Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в сумі 2 218 грн. (дві тисячі двісті вісімнадцять гривень) згідно квитанції № 16411927 від 26.09.2016 р.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому

провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Чорна