Справа № 725/854/17
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/854/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2017 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 УПП в м. Чернівцях лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції в м. Чернівцях, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 12 лютого 2017 року серії АР № 755194.

В обґрунтування позову зазначав, що вищевказаною постановою його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вважає зазначену постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та такою, що підлягає скасуванню судом, оскільки справа про адміністративне правопорушення інспектором розглянута упереджено, з грубим порушенням процесуальних прав, інспектором не встановлено обєктивно існуючих обставин по даній справі.

Зокрема, вказував на те, що близько 11 год. 30 хв. 12.02.2017 року, керуючи автомобілем «ВАЗ-2108», номерний знак НОМЕР_1, по автодорозі Чернівці - Об'їзна, в напрямку м. Чернівці, був зупинений працівником Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, який повідомив про вчинене позивачем правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 122 КУпАП та попросив пред'явити поліс загальнообов'язкового страхування відповідальності, на що він пояснив, що про страхування його відповідальності, як власника транспортного засобу, свідчить наліпка на лобовому склі автомобіля із зазначенням дати, номеру страхового договору та реквізитів страхової компанії. При цьому, оскільки він разом із дружиною, поспішали на прийом до лікаря в стоматологічну лікарню, розташовану по вулиці П.Кільцевій в м. Чернівці, він погодився на складання постанови про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, не погоджуючись із інкримінованими йому правопорушеннями, зазначив, що він не порушував п. 9.8. Правил дорожнього руху та правила користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Крім того, був зупинений працівником поліції для того, щоб останній переконався, що його автомобіль рухається з увімкненим світлом фар та габаритними вогнями, що є свідченням неспроможності працівника поліції без спеціальних вимірювальних пристроїв встановити яскравість світла фар, при цьому технічні характеристики світла та справжність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не було перевірено останнім. Крім того зазначив, що вважає протиправними вимоги працівника поліції пред'явити поліс страхування, так як правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП не вчиняв, а наліпка зеленого кольору з інформацією про страховика, номер страхового договору та дату складання свідчить про наявність страхового полісу, що підтверджує укладення між ним та страховою компанією договору про страхування цивільної відповідальності власника наземного транспортного засобу. Також зазначив, що форма та зміст постанови про накладення адміністративного стягнення не відповідає передбаченим законом вимогам, що суперечить п. 8 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, так як неможливо ідентифікувати спеціальне звання, прізвище та ім'я особи, що її складала.

Посилаючись на вказане, а також норми права, просив визнати протиправною та скасувати постанову серії АР № 755194 від 12 лютого 2017 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача підтримав поданий позов та просив про його задоволення. В подальшому, в судове засідання позивач не зявився, подав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Представник Управління патрульної поліції в м. Чернівцях у судове засідання заперечував проти позову, вказуючи на його безпідставність. В подальшому, в судове засідання не зявився, подав через канцелярію суду клопотання, в якому просив в задоволенні позову відмовити та розгляд справи провести у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, а також дослідивши матеріали справи, повністю і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Так, згідно зі ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що постановою серії АР №755194 від 12.02.2017 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Зокрема, як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, 12.02.2017 року близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ВАЗ-2108», номерний знак НОМЕР_1, по автодорозі Чернівці - Об'їзна, в напрямку м. Чернівці, порушив правила користування зовнішніми освітлювальними приладами та не пред'явив на вимогу працівника поліції поліс загальнообов'язкового страхування відповідальності, чим порушив вимоги п. 9.8 Правил дорожнього руху й відповідно останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП (а/с 6).

Водночас, із інформації страховика вбачається, що 16.11.2016 року ОСОБА_1 застраховано цивільно-правову відповідальність до 16.11.2017 року (а/с 7-8).

Так, згідно ч.1 ст.9 КАС України, - суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Зокрема, порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом.

Щодо доводів позивача в частині відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, то суд зазначає наступне.

Так, частиною 2 ст. 122 КУпАП визначено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як убачається з матеріалів справи, постановою інспектора серії АР № 755194 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вищезазначеної постанови, 12.02.2017 року близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ВАЗ-2108», номерний знак НОМЕР_1, по автодорозі Чернівці - Об'їзна, в напрямку м. Чернівці, порушив правила користування зовнішніми освітлювальними приладами та не пред'явив на вимогу працівника поліції поліс загальнообов'язкового страхування відповідальності.

Зокрема, відповідно до п. 9.8 Правил дорожнього руху України, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні хдові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Із досліджуваного у судовому засіданні відеоматеріалу, який зафіксований працівниками патрульної поліції на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1, та який наданий суду в ході судового розгляду справи, убачається, що близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_1, дійно керував автомобілем «ВАЗ-2108», номерний знак НОМЕР_1, однак із ввімкненими денними ходовими вогнями (габаритами), які хоча і не були яскравими, однак були включені та даний факт відповідачем належними доказами не спростовано.

Таким чином, суд враховуючи вищевикладене, а також те, що громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом бід час зупинки працівниками Управління патрульної поліції із ввімкненими денними ходовими вогнями (габаритами), вважає, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

При цьому, у оскаржуваній постанові відсутні будь-які докази, які б обєктивно підтверджували вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення, у звязку з чим суд вважає, що дана постанова винесена без об'єктивного з'ясування дійсних обставин справи та перевірки їх належними доказами.

Щодо доводів позивача в частині відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, то суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Абзацом 2 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, законодавець чітко розділив умови пред'явлення для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс.

Обов'язок водія показати страховий поліс, виникає тільки у випадках передбачених законодавством, і ці випадки відрізняються від тих, які виникають при обов'язку пред'явити для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб. Ці випадки, про які йдеться в Законі «Про дорожній рух» описані в Законі України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Судом встановлено, що контроль за наявністю полісів (договорів) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції лише з визначених законодавством підстав, а саме в п. 21.2 ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" лише у випадку складання протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та/або при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Таким чином, Законом України визначений чіткий перелік випадків, коли інспектор поліції має право вимагати, а водій зобов'язаний надати страховий поліс. У будь-яких інших випадках, вимога працівника міліції пред'явити для перевірки страховий поліс про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів незаконна.

Оскільки в ході судового розгляду встановлено відсутність в діях громадянина ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно вимога працівника управління патрульної поліції про зупинку транспортного засобу була незаконною, а тому й вимога працівника поліції пред'явити для перевірки страховий поліс про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також незаконна. Крім того, в даному випадку поліцією у відношенні гр. ОСОБА_1 не оформлювалися матеріали дорожньо-транспортних пригод.

Тому, враховуючи вимоги п. 21.2 ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у інспектора поліції в даному випадку відсутні повноваження здійснювати контроль за наявністю полісів (договорів) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому відсутні підстави для прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення відповідного стягнення.

Крім того, суд приймає до уваги й те, що громадянин ОСОБА_1 предявив працівникам поліції наліпку про обовязкове страхування цивільно-страхової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яка була розміщена на лобовому склі автомобіля, а також те, що позивачем надано суду поліс №АК/4845129 обовязкового страхування строком дії до 11.11.2017 року, що підтверджує факт того, що у позивача на час складання постанови був наявний та дійсний поліс страхування.

Відповідно до ч. 1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із положеннями частин 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, ч. 4 ст. 70 КАС України передбачено, що обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Разом з тим, відповідач, на якого нормами чинного законодавства покладено обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, у порушення вимог ч. 2 ст.71 КАС України не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача, а в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що дійсно позивач ОСОБА_1 допустив порушення Правил дорожнього руху України.

Тому, оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України й відповідно вчинення ним правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому, суд приходить до висновку про те, що постанова про адміністративне правопорушення серії АР №755194 підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 17, 18, 71, 160, 161, 171-2 КАС України, ст.ст. 251, 280, 283, 287, 288, 289 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 УПП в м. Чернівцях лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції в м. Чернівцях, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №755194 від 12.02.2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Апеляційна скарга на постанову суду подається у 10-ти денний строк з моменту її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_3