Справа № 816/1169/17
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1169/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шевченко О.С.,

представника відповідача - Тур Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2017 року ОСОБА_2 (надалі - позивач, ОСОБА_2С.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - відповідач, Кременчуцька ОДПІ) про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.07.2016 № 280-13, яким ОСОБА_2 визначено суму грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб, код платежу: 18011000, в розмірі 25 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що згідно змін, внесених до Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування в 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн та з року випуску минуло не більше п'яти років (включно). Вказував, що відповідно до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66 (надалі по тексту - Методика), середньоринкова вартість його автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, 2013 року випуску з урахуванням пробігу становить менше 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня податкового (звітного) року, а отже станом на 01.01.2016 зазначений автомобіль не є об'єктом оподаткування транспортним податком.

В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити у задоволенні.

В письмових запереченнях посилалася на те, що рішенням Комсомольської міської ради від 27.01.2015 «Про встановлення окремих видів податків» встановлено, що на території Комсомольської міської ради Полтавської області податок на майно (в частині транспортного податку) справляється у розмірах та в порядку, встановленими Законом України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи». Вищезазначене рішення на дату прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не визнано незаконним та не скасоване. Таким чином, транспортний податок та його ставка з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, встановлені ще у 2015 році. При цьому, у 2016 році не встановлювався новий податок, а також не змінювалась його ставка, а лише змінювалися вимоги до об'єкта оподаткування в частині об'єму двигуна автотранспортного засобу та визначення середньоринкової вартості транспортного засобу.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки TOYOTA HIGHLANDER, тип - легковий універсал - В, з об'ємом двигуна 3456, номерний знак НОМЕР_1, 2013 року випуску, дата первинної реєстрації - 10.04.2013 /а.с. 38/.

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції норм Податкового кодексу України введено новий місцевий податок - податок на майно, що складається, у тому числі, з транспортного податку.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України від 28.12.2014 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" та враховуючи пропозиції постійної комісії з питань економічної політики, бюджету та фінансів (протокол № 64 від 21.01.2015), комісії з питань підприємницької діяльності та здійснення регуляторної політики (протокол № 27 від 21.01.2015) Комсомольської міської радою Полтавської області прийнято рішення від 27.01.2015 Про встановлення окремих видів податків /а.с. 37/.

Так, пунктом 2 вирішено установити, що на території Комсомольської сільської ради Полтавської області податок на майно (в частині транспортного податку) справляється у розмірах та порядку, встановленими Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи".

Отже вищезазначеним рішенням встановлено ставку податку за автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до Податкового кодексу.

Законом України від 28.12.2014 № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", що набрав чинності 01.01.2015) змінено пп. 267.1.1 п. 267.1. ст. 267 Податкового кодексу України, яким визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 п. 267.2. ст. 267 Податкового кодексу України встановлено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

За приписами пп. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 Податкового кодексу України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до п. 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті.

Підпунктом 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 Податкового кодексу України визначено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Далі судом встановлено, що норма статті 267 Податкового кодексу України змінена Законом України від 24.12.2015 № 909-VI1I, якій набрав чинність з 01.01.2016 року, та відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПКУ у новій редакції об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 24.12.2015 № 928 з 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата становить 1378 грн.

Отже, для того, щоб транспортний засіб підпадав під визначення об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України, та рішенням місцевої ради його середньоринкова вартість має складати більше 750 х 1378 грн. = 1 033 500 грн.

Оскільки станом на 2016 рік Комсомольською міською радою не приймалися рішення, Кременчуцька ОДПІ (Комсомольське відділення) на підставі рішення Комсомольської міської ради Полтавської області від 27.01.2015 та згідно з п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України Кременчуцькою ОДПІ (Комсомольське відділення) винесено податкове повідомлення - рішення за формою "Ф" від 27.07.2016 № 280-13, яким ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов'язання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб 18011000" в розмірі 25000,00 грн. /а.с. 16/.

Позивач не погодився з вказаним вище податковим повідомленням-рішенням, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню - рішенню, суд виходить з такого.

Відповідно до п.п.267.1.1 п.267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі за текстом - Методика), якою встановлено механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Так, відповідно до пункту 13, 14 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів Мінекономрозвитку розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна та пробігу для цілей оподаткування транспортним податком відповідно до п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України за Методикою визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66, а також для цілей оподаткування операцій з продажу або обміну об'єктів рухомого майна відповідно до пункту 173.1 ст. 173 Податкового кодексу з урахуванням вимог Порядку визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 № 403.

Доказів суду про те, що станом на момент винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення у податкового органу була наявна інформація про вартість автомобіля позивача, яка б підпадала під визначення об'єкта оподаткування в розумінні пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПКУ, суду не надано.

На офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (http://www.me.gov.ua/?lang=uk-UA) розміщено калькулятор для загального користування з метою розрахунку середньоринкової вартості для цілей оподаткування легкових автомобілів транспортним податком.

Задавши в цьому калькуляторі параметри автомобіля, належного позивачу (легковий автомобіль марки TOYOTA моделі HIGHLANDER, 2013 року випуску), отримано інформацію про середньоринкову вартість зазначеного транспортного засобу, яка не перевищує 600 000 грн, в той час, як об'єктом оподаткування з 01.01.2016 є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати - тобто понад 1 033 500 грн. 00 коп. (1378 грн. х 750 = 1 033 500 грн. 00 коп.) /а.с. 44/.

Також, задавши, в цьому калькуляторі параметри автомобіля, належного позивачу (легковий автомобіль марки TOYOTA моделі HIGHLANDER, 2013 року випуску, пробіг згідно з технічною документацією 30 000 км /а.с. 39/), отримано інформацію про середньоринкову вартість зазначеного транспортного засобу, яка не перевищує 700 000 грн /а.с. 45/.

Обґрунтований розрахунок, який би підтверджував, що середньоринкова вартість транспортного засобу позивача становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто понад 1 033 500, 00 грн, представником відповідача суду не надано, як і пояснень як визначався об'єкт оподаткування згідно з нормами Податкового кодексу, на підставі яких прийнято спірне податкове - повідомлення рішення.

Таким чином, аналіз вищевказаних нормативно правових актів, а також дослідження матеріалів справи дає суду підстави зробити висновок, що легковий автомобіль позивача не підпадає під об'єкт оподаткування, щодо якого можна застосувати ставку податку в розмірі 25 000 грн.

Щодо посилання представника відповідача на діюче рішення Комсомольської міської ради Полтавської області від 27.01.2015, то суд приходить таких висновків.

Відповідно до підпунктів 7.1.1 -7.1.7 пункту 7.1. статті 7 Податкового кодексу України під час встановлення податку обов'язково визначаються такі елементи: платники податку; об'єкт оподаткування; база оподаткування; ставка податку; порядок обчислення податку; податковий період; строк та порядок сплати податку, які під час встановлення податків та зборів обов'язково визначаються та застосовуються одночасно.

Пунктом 2 рішення Комсомольської міської ради Полтавської області від 27.01.2015 установлено, що податок на майно на території ради ( в частині транспортного податку) справляється в розмірах та в порядку, встановленими Законом України від 28.12.2014 № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи".

Отже рішенням від 27.01.2015 встановлено ставку оподаткування із посиланням на Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII, який визначав всі елементи транспортного податку, зокрема об'єкт оподаткування (пп. 267.2.1 п. 267.2. ст. 267 Податкового кодексу України)

Як встановлено судом норму статті 267 Податкового кодексу України змінена Законом України від 24.12.2015 № 909-VI1I, якій набрав чинність з 01.01.2016 року, та відповідно в 2016 році пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України діє у новій редакції.

При цьому як визначено пунктом 7.3 статті 7 будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Зважаючи на те, що податкове повідомлення-рішення від 27.07.2016 № 280-13 є правовим актом індивідуальної дії, який відповідно до повноважень суду, встановлених частиною 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, визнається судом протиправним і скасовується, суд вважає за необхідне згідно з частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.07.2016 № 280-13, яким ОСОБА_2 визначена сума податкового зобов'язання за платежем транспортний податок осіб 18011000 в сумі 25 000,00 грн.

Отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить на його користь стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 400 грн.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Заявником при поданні адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн відповідно до квитанції № 58 від 18.07.2017 р.

Зазначена сума судового збору зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, що підтверджується інформацією з комп'ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду".

Таким чином за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцької ОДПІ підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 640,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 27.07.2016 № 280-13, яким ОСОБА_2 визначено суму грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб, код платежу: 18011000, в розмірі 25 000,00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640,00 грн (шістсот сорок гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцької об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 14 серпня 2017 року.

Суддя Л.О. Єресько