Справа № 815/2373/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/2373/17

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Крусяна А.В.,

при секретарі судового засідання - Осіпова М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до регіонального сервісного центра МВС України в Одеській області, територіального сервісного центру № 5141 РСЦ МВС України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

21 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області та територіального сервісного центру №5141 РСЦ МВС України в Одеській області щодо знищення державного номерного знаку НОМЕР_2 протиправними та зобов'язати Регіональний сервісний центр МВС України в Одеській області та територіальний сервісний центр №5141 РСЦ МВС України в Одеській області відновити знищений державний номерний знак НОМЕР_2 та зареєструвати його на автомобіль ОСОБА_2 у передбаченому законом порядку.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що ним придбано номерний знак НОМЕР_2, а після продажу автомобілю передано його на зберігання до регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, вважає дії відповідачів щодо знищення номерного знаку протиправними.

Представник Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України заперечував проти позову, зазначаючи, що відповідач діяв в порядку та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

В 2015 році позивачем придбано номерний знак НОМЕР_2 та сплачено за нього 20 000 грн., відповідно з вимогами наказу МВС України №432 від 29.10.2007 р.

07.06.2016 року уповноваженою особою ОСОБА_2 подано заяву про зберігання номерного знаку НОМЕР_2 до 07.07.2016р. та сплачено кошти за зберігання у сумі 90 грн. (а.с. 25-26).

24.03.2017 року позивачем направлено звернення до регіонального сервісного центру МВС в Одеській області з проханням закріпити зазначений номерний знак за його новим транспортним засобом.

31.03.2017 року, листом №31/15-1641, регіональний сервісний центр МВС України в Одеській області повідомив позивача, що номерний знак НОМЕР_2 було знищено в установленому порядку, оскільки з 08.07.2016 р. до ТСЦ №5141 РСЦ МВС в Одеській області не надходило письмових заяв щодо збереження номерного знаку НОМЕР_2.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, знищуючи номерний знак, відповідачі діяли в межах повноважень та у спосіб, що встановлені чинним законодавством, оскільки здійснили вказані дії по закінченню терміну зберігання знаку.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Державна реєстрація, перереєстрація та зняття з обліку ТЗ здійснюється відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабміну України від 07.09.1998 №1388 (далі - Порядок № 1388) та Інструкцією про порядок здійснення сервісними центрами МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженою наказом МВС України № 379 (далі Інструкція № 379).

Пунктом 5.2 Інструкції встановлено, що за письмовою заявою власника ТЗ або уповноваженої ним особи на вказаний у заяві термін номерні знаки, які були закріплені за цим ТЗ і відповідають діючим стандартам, приймаються на зберігання Центром, який проводив зняття з обліку ТЗ, за умови внесення плати за їх зберігання, відповідно до вимог п.3.5 глави 3 цієї Інструкції.

За відсутності такої заяви або після закінчення зазначеного в заяві терміну, вилучені номерні знаки оприбутковуються як такі,що були в користуванні, і при їх відповідності чинним стандартам можуть видаватися для повторного використання або знищуються в установленому порядку.

Номерні знаки легкових автомобілів, виготовлені відповідно до вимог державних стандартів, які мають комбінацію з чотирьох однакових цифр і в межах від 0001 до 0009, які здані до підрозділу Державтоінспекції МВС України без надання власником такого транспортного засобу письмової заяви про їх зберігання, знищуються в установленому законодавством порядку, а в разі надходження заяви про отримання такого номерного знака від іншого власника транспортного засобу виготовляються як нові та видаються відповідно до вимог чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п.2.1 наказу МВС України "Про встановлення вартості номерних знаків легкових автомобілів, виготовлених відповідно до вимог державних стандартів, які мають комбінацію з чотирьох однакових цифр і в межах від 0001 до 0009, що видаються за бажанням власників легкових автомобілів" від 29.10.2007 N 432, позивачем придбано номерний знак НОМЕР_2 за 20 000 грн.

Відповідно до п.5.2 Інструкції № 379 уповноваженим представником позивача ОСОБА_3, від імені ОСОБА_2 подано заяву про зберігання номерного знаку НОМЕР_2, до 07 липня 2016 року.

Крім того, сума сплачених коштів у розмірі 90 грн. за відповідальне зберігання номерних знаків, повністю відповідає розміру, визначеному п.39 Переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції та Державної міграційної служби, і розмір плати за їх надання, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2007 р. № 795 ( 3 грн. за добу).

Враховуючи, що 07 липня 2016 року сплинув оплачений строк зберігання номерних знаків, а з 08 липня 2016 року нових заяв від ОСОБА_2 про продовження строку зберігання не надходило, судова колегія приходить до висновку, що саме з 08.07.2016 року, відповідно до п.5.2 Інструкції № 379 строк їх зберігання вважається закінченим та номерний знак позивача НОМЕР_2 підлягає знищенню або передачі іншому власнику в установленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту про знищення зіпсованих (анульованих) бланків або вилучених номерних знаків №31/15/5141-4327 від 18.10.2016р. комісією було здійснено перевірку фактичної наявності зіпсованих (анульованих) бланків або вилучених номерних знаків, що підлягають знищенню за період з 27.04.2016р. по 17.10.2016р. та встановлено, зокрема, що номерні знаки універсальні (авто) НОМЕР_2 знищені шляхом утилізації, що повністю відповідає вимогам п.5.2 Інструкції № 379. (а.с. 27-29).

Доводи апелянта про невідповідність дій РСЦ МВС України в Одеській області положенням Цивільного кодексу щодо дотримання умов договору зберігання, відповідно до яких він мав зберігати знак і після закінчення строку дії договору, є хибними та не відповідають нормам ЦК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.938 ЦК України зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Положення щодо обов'язку зберігача зберігати річ до пред'явлення вимоги поклажодавця про її повернення розповсюджуються лише на договірні правовідносини, у яких строк зберігання не встановлений або строк зберігання визначений моментом пред'явлення вимоги поклажодавця про повернення (частини 2,3 ст.938 ЦК України).

Оскільки в даному випадку між сторонами укладений договір зберігання номерних знаків із зазначенням строку зберігання - до 07.07.2016, відсутні підстави для висновку про наявність у відповідача обов'язку їх зберігання після закінчення строку дії договору.

Суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення по суті спору з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206,254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян