Справа № 818/404/17
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 р.Справа № 818/404/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04.05.2017 по справі № 818/404/17

за позовом ОСОБА_1

до Апеляційного суду Сумської області треті особи: Голова Апеляційного суду Сумської області Шевченко Володимир Альбертович , Державна судова адміністрація України

про визнання відмови незаконною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Апеляційного суду Сумської області (далі по тексту - відповідач), треті особи - голова Апеляційного суду Сумської області Шевченко В.А., Державна судова адміністрація України, в якому просить:

- визнати відмову голови Апеляційного суду Сумської області у зарахуванні судді Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_1, у стаж роботи суддею та у строк вислуги років, час здійснення правосуддя в складі суддів Ковпаківського районного суду м. Суми в якості народного засідателя в період з 1988 року по 1992 рік, незаконною;

- зобов'язати Апеляційний суд Сумської області, в особі голови Апеляційного суду Сумської області, зарахувати йому, у стаж роботи суддею та у строк вислуги років, 4 місяці часу здійснення правосуддя в складі суддів Ковпаківського районного суду м. Суми, в період з 1988 року по 1992 рік, в якості народного засідателя;

- зобов'язати Апеляційний суд Сумської області, в особі голови Апеляційного суду Сумської області здійснити перерахунок судової винагороди судді Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_1 за період з 17 липня 2001 року по цей час з урахуванням надбавки за вислугу років з обчисленням вислуги років з урахуванням 4 місяців часу здійснення правосуддя в складі суддів Ковпаківського районного суду м. Суми, в період з 1988 року по 1992 рік, в якості народного засідателя.

В обгрунтування позовних вимог вказав, що в Апеляційному суді Сумської області йому, як судді, не враховується час здійснення правосуддя в якості народного засідателя для обчислення стажу роботи суддею та нарахування в суддівську винагороду надбавки за вислугу років.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи, що стало наслідком не визначення судом статусу народного засідателя у здійснення судочинства УРСР та України.

Відповідач надав заперечення на апеляційну скаргу, виклав свій погляд на обставини справи, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, в зв'язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову без змін.

У судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 08.08.2017 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 1988 року по 1992 рік приймав участь у розгляді Ковпаківським районним судом м. Суми цивільних та кримінальних справ у якості народного засідателя (а.с. 12).

Рішенням Другої позачергової сесії двадцять другого скликання Сумської обласної Ради народних депутатів від 13.10.1994 року, позивача було обрано суддею Ковпаківського районного суду.

На виконання зазначеного рішення, наказом начальника Управління юстиції в Сумській області від 13.10.1994 року № 43-л позивача було зараховано до штату Ковпаківського районного суду м. Суми з 14 жовтня 1994 року та встановлено посадовий оклад згідно штатного розпису (а.с. 15).

Постановою Верховної ради України "Про обрання суддів" від 21.10.1999 № 1174-XIV, відповідно до пункту 27 статті 85, частини першої статті 128 Конституції України та статті 9 Закону України "Про статус суддів", ОСОБА_1 обрано суддею безстроково (а.с. 16-18).

Указом Президента України від 15.06.2001 № 440/2001 "Про призначення голів, заступників голів судів, звільнення голови суду та переведення суддів" позивач був переведений на посаду судді Сумського обласного суду (а.с. 19-21). Наказом голови апеляційного суду від 20.07.2001 було зараховано на посаду судді апеляційного суду Сумської області, де позивач працює і по цей час (а.с. 23).

Наказом голови суду від 06.11.2002 року № 25 "Про встановлення вислуги років судді апеляційного суду ОСОБА_1" було зараховано до судового стажу, який дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткову відпустку, час строкової військової служби в Збройних Силах з 16.11.1983 по 04.11.1985 (а.с. 24).

16 січня 2017 року позивач звернувся з заявою до голови Апеляційного суду Сумської області, в якій просив зарахувати до стажу роботи суддею час здійснення ним правосуддя в Ковпаківському районному суді м. Суми в якості народного засідателя.

Листом від 22 лютого 2017 року № 40, позивача було повідомлено про відсутність підстав для такого зарахування з мотивів того, що ні Законом України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року, який діяв на час обрання позивача суддею Ковпаківського районного суду м. Суми, ні Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року, стаж роботи народним засідателем не зараховується до стажу роботи суддею.

Не погодившись із відмовою відповідача про зарахування стаж роботи народним засідателем до стажу роботи суддею, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем правомірно та обґрунтовано не зараховано позивачу в стаж роботи суддею часу виконання обов'язків народного засідателя в Ковпаківському районному суді м. Суми в період з 1988 року по 1992 рік.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірним у вказаній справі є правомірність дій відповідача щодо відмови в зарахуванні позивачу в стаж роботи суддею часу виконання обов'язків народного засідателя в Ковпаківському районному суді м. Суми в період з 1988 року по 1992 рік, що впливає на подальше суб'єктивне право на обчислення надбавки за вислугу років.

30.09.2016 року набрав чинності Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII.

Відповідно до пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було призначено суддею Ковпаківського районного суду м. Суми в 1994 році під час дії Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 № 2862-XII (далі - Закон № 2862-XII).

Частиною 6 статті 44 Закону № 2862-XII передбачалось, що для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.

Згідно з ч. 4 статті 43 Закону № 2862-ХІІ, який втратив чинність 01.01.2012 року, встановлювалось, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітрів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих, за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Частиною 1 ст. 131 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI (який втратив чинність частково) визначено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України;

2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Дана норма закону кореспондується зі ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII (чинного на момент звернення позивача з заявою щодо зарахування часу виконання обов'язків народного засідателя до стажу роботи на посаді судді).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що ні на час обрання позивачем суддею, ні чинним законодавством не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді часу здійснення повноважень народного засідателя.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому відмовляючи в зарахуванні до стажу судді періоду роботи народним засідателем, враховуючи відсутність законодавчих приписів щодо обов'язку зарахування цього періоду роботи до стажу судді, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04.05.2017 по справі № 818/404/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судд Зеленський В.В. Пянова Я.В.
Повний текст ухвали виготовлений 11.08.2017.