Справа № 446/664/17
Суддя: Котормус Т. І.
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 446/664/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2017 року м. Кам'янка-Бузька

12.00 год.

Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.;

за участі секретаря судового засідання Коваль В.А.;

позивачки ОСОБА_1;

представника позивачки ОСОБА_2;

представника відповідача Горбова Н.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам'янка-Бузька Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2017р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якій позивачка, з врахуванням її заяви від 28.04.2017р. (а.с. 36) просить суд: 1. Визнати незаконним та протиправним дії та вимоги посадових осіб Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області при здійсненні пенсійних виплат ОСОБА_1 по зобов'язанню надати довідку про встановлення чи відмову їй у статусі внутрішньо переміщеної особи; 2. Зобов'язати посадових осіб Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області при здійсненні пенсійних виплат ОСОБА_1 не вимагати документи не передбачені пенсійним законодавством України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є інвалідом 2 групи та отримує пенсію по інвалідності як державний службовець з 19.11.2012р. За її заявою 27.01.2015р., її було знято з реєстрації в м. Донецьк та зареєстровано у смт. Добротвір Камянка-Бузького району. Водночас зазначає, що вона першочергово була на обліку як внутрішньо переміщена особа та отримувала відповідні виплати згідно даного статусу. Однак не зважаючи на те, що з 27.01.2015р. вона вже є постійним жителем смт. Добротвір відповідач і надалі вимагає у неї документи, що підтверджують зняття чи встановлення статусу внутрішньо переміщеної особи. Такі дії відповідача вважає незаконними у зв'язку із чим звернулася до суду.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали такі вимоги зіславшись на обставини, які викладені у позовній заяві.

Представник відповідача заперечив проти задоволення таких вимог вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими. Зокрема зазначила, що на момент коли пенсійна справа надійшла до їх установи, то термін дії довідки позивачки, як внутрішньо переміщеної особи сплив. Вони хоч і продовжують здійснювати такі виплати, проте листами дійсно просять позивачку або підтвердити або відмовитися від статусу внутрішньо переміщеної особи, оскільки це впливає на здійснення пенсійних виплат.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Як видно із довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, виданої Шевченківським відділом соціального захисту населення ЛМР від 17.10.2014р. ОСОБА_4 постійно проживала у АДРЕСА_1 і перемістилася з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_2. На звороті такої довідки міститься відмітка від 13.05.2015р. про продовження її дії на 6 місяців (а.с. 16).

09.12.2014р. таку довідку про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України ОСОБА_1 подала до УПФ України в Шевченківському районі м. Львова (а.с. 58).

Листом УПФ України в Кам'янка-Бузькому районі Львівської області від 01.02.2016р. стверджується, що 17.12.2015р. ОСОБА_1 звернулась до УПФ в Кам'янка-Бузькому районі із заявою про переведення виплат пенсії із Шевченківського району м. Львова до Кам'янка-Бузького району у зв'язку із зміною місця проживання. Така пенсійна справа надійшла до УПФ Кам'янка-Бузького району 15.01.2016р., а вже з 01.02.2016р. пенсійну справу ОСОБА_1 прийнято на облік в УПФ Кам'янка-Бузького району (а.с. 21).

15.06.2016р. Кам'янка-Бузьке об'єднане УПФ України у Львівській області надіслало листа ОСОБА_1 в якому зазначено, що для забезпечення виплат пенсій та ідентифікації внутрішньо переміщених осіб буде здійснена емісія платіжних карток, що є одночасно пенсійним посвідченням і для продовження отримання пенсії необхідно надати зокрема довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 22).

У відповідь на цей лист ОСОБА_1 написала заяву начальнику Кам'янка-Бузького об'єднаного УПФ де зокрема зазначила, що вона не є внутрішньо переміщеною особою, так як на даний час є власником квартири в смт. Добротвір де зареєстрована з 27.01.2015р., а тому просить виключити її зі списку внутрішньо переміщених осіб - одержувачів пенсії у Кам'янка-Бузькому районі (а.с. 23-24).

02.12.2016р. Кам'янка-Бузьке об'єднане УПФ України у Львівській області надіслало нового листа ОСОБА_1 в якому зазначається, що їй необхідно звернутися в Управління соціального захисту населення Кам'янка-Бузької РДА для встановлення чи відмови від статусу внутрішньо переміщеної особи, а в разі отримання такої довідки прибути до УПФ та надати її (а.с. 26).

10.03.2017р. Кам'янка-Бузьке об'єднане УПФ України у Львівській області надіслало ще одного листа ОСОБА_1 в якому просить невідкладно звернутися до Управління соціального захисту населення Кам'янка-Бузької РДА для встановлення чи відмови від статусу внутрішньо переміщеної особи (а.с. 27).

Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що такий виник із неправомірних, на думку позивачки, вимог пенсійного органу надати відомості про встановлення чи відмову у встановленні статусу внутрішньо переміщеної особи.

Розглядаючи такий спір суд виходив із наступних мотивів та положень закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509.

Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 (в редакції до 08.06.2016р.) у пункті 6 було передбачено, що строк дії такої довідки становить шість місяців з дати її видачі.

В подальшому, Постановою Кабінету Міністрів України № 352 від 08.06.2016р. було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 в результаті яких, п. 6 викладено у новій редакції, яка зокрема передбачала, що довідка діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту. Довідка, видана до 20 червня 2016 р., яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону.

Таким чином, як видно із наведених вище норм закону, такий спеціальний статус особи як внутрішньо переміщена, підтверджується відповідною довідкою, яка мала строк дії - 6 місяців, а з 08.06.2016р. була безстрокова, за умов, що вона діяла станом на 20.06.2016р.

З матеріалів справи видно, що довідка ОСОБА_1 про взяття її на облік як особи переміщеної з тимчасово окупованої території, була видана 17.10.2014р., а 13.05.2015р. було продовжена на 6 місяців, тобто діяла до 13.11.2015р.

Отже, враховуючи фактичні обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що починаючи з 14.11.2015р. ОСОБА_1 не мала статусу внутрішньо переміщеної особи, оскільки термін дії відповідної довідки закінчився.

Окрім того, матеріалами справи стверджується (а.с. 20), що позивачка з 27.01.2015р. постійно є зареєстрованою та проживає у АДРЕСА_3.

Враховуючи такі обставини, а також той факт, що позивачка відповідною заявою (а.с. 23-24) повідомила пенсійний орган про припинення її статусу як внутрішньо переміщеної особи, суд дійшов до висновку, що відповідач безпідставно продовжує надсилати позивачці листи із вимогою звернутися до УСЗН для встановлення чи відмови у статусі внутрішньо переміщеної особи.

Суд вважає, що з моменту припинення дії довідки про взяття ОСОБА_1 на облік як особи переміщеної з тимчасово окупованої території та за умов наявності у неї постійного місця проживання у Кам'янка-Бузькому районі, позивачка повинна отримувати пенсію на загальних підставах, які визначені чинним законодавством.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При розгляді даної справи суд дійшов до висновку, що відповідач не мав права вимагати у позивачки надання загаданої вище довідки, за умов, що чинним законодавством не передбачено ані обов'язку позивачки отримувати відомості про припинення дії такої довідки, ані права відповідача їх вимагати.

Суд погоджується із доводами позивачки щодо необхідності судового захисту, так як аналіз листів, які надіслано відповідачем свідчить про обґрунтовані побоювання позивачки щодо можливого припинення пенсійних виплат у майбутньому. Зокрема у листах зазначалось про надання довідки "для забезпечення пенсійних виплат" та "для продовження отримання пенсії".

Аналізуючи повноваження адміністративного суду передбачені у ст. 162 КАС України суд відзначає, що законом визначено право суду у разі задоволення адміністративного позову прийняти постанову зокрема про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності …; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій.

При чому суд відзначає, що враховуючи зміст позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне використати правило закріплене у ч. 2 ст. 11 КАС України де передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За таких умов, позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9-11, 69-71, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо вимог звернутися ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кам'янка-Бузької РДА для встановлення чи відмови у встановленні статусу внутрішньо переміщеної особи.

Зобов'язати Кам'янка-Бузьке об'єднане управління Пенсійного фонду України у Львівській області в подальшому утриматися від вчинення дій відносно ОСОБА_1 щодо вимог звернутися до Управління соціального захисту населення Кам'янка-Бузької РДА для встановлення чи відмови у встановленні статусу внутрішньо переміщеної особи.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя