Справа № 806/1980/17
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року м. Житомир справа № 806/1980/17

категорія 10.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Семенюка М.М.,

з участю секретаря судового засідання Лисайчука А.О.,

представників позивача Бічевої Н.М., Глови Н.Ю., представника відповідача

Зеленюка Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормовий завод "Константа" до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення № від 16.05.2017 р.,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати повністю рішення Головного управління ДФС у Житомирській області (далі - ГУ ДФС у Житомирській області) № від 16.05.2017 року про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормовий завод "Константа" штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

В обґрунтування позову зазначає, що вказане рішення прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки позивачем єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування було сплачено вчасно та у повному обсязі. Крім того відповідачем не направлялись на адресу позивача акт перевірки чи інший документ, який встановлював би порушення строків сплати єдиного податку. Також позивач посилається на те, що в оскаржуваному рішенні не було зазначено на якій підставі та коли була проведена перевірка правильності сплати позивачем ЄСВ, який документ став підставою для нарахування штрафу та пені, в рішенні не вказано розмір простроченого зобов'язання по сплаті ЄСВ (суму прострочки), місяць (чи період) в якому виникло прострочення зобов'язання по сплаті ЄСВ, не вказано кількість днів прострочки, не надано також розрахунок штрафних (фінансових) санкцій, що робить неможливим перевірку правильності їх нарахування податковим органом. За даними податкового обліку позивача починаючи з січня 2015 року у Товариства відсутня будь-яка заборгованість та прострочення по сплаті ЄСВ, тому нарахування санкцій та пені позивач вважає необґрунтованими.

Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов (а.с. 31-32), та пояснив, що платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені законодавством є недоїмкою та стягуються з нарахуванням пені та застосування штрафів. При цьому акт, на який посилається позивач, не складається, оскільки у разі застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, контролюючим органом складається рішення за формою згідно з додатком 12 до Інструкції №449. Розрахунок фінансової санкції та пені здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди. Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Проаналізувавши дослідженні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 16.05.2017 року Головним управлінням ДФС у Житомирській області прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормовий завод "Константа", а саме: штраф у розмірі 716,32 грн. (10%) за період з 23.12.2014 року до 19.02.2015 року, штраф у розмірі 88711,57 грн. (20%) за період з 21.01.2015 року до 11.05.2016 року та нарахування пені у розмірі 14945,42 грн. (0,1% суми недоїмки) (а.с. 8), яке було отримано позивачем 23.05.2017 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач оскаржив його до Державної фіскальної служби України, за результатами розгляду скарги 29.06.2017 року позивачем отримано відповідь № 13522/6/99-99-11-02-02-25 від 23.06.2017 року про те, що дана скарга не підлягає розгляду Державною фіскальною службою України (а.с. 9-10).

Вважаючи рішення контролюючого органу протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України від 08.07.2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон України № 2464-VI) та Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджену наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 07.05.2015 року за № 508/26953 (далі - Інструкція № 449).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України № 2464-VI (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) платниками єдиного внеску, зокрема, є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; а також підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами, допомогу або компенсацію відповідно до законодавства, - для осіб, зазначених у пунктах 9 - 14 цієї частини.

При цьому, платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України №2464-VI).

Так, приписами ч. 8 ст. 9 Закону України №2464-VI передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Отже, з огляду на викладені законодавчі положення (абзац перший ч. 8 ст. 9 Закону України №2464-VI) вбачається, що платники єдиного внеску за загальним правилом зобов'язані сплачувати єдиний внесок не пізніше 20 числа наступного місяця.

Згідно з ч. 10 ст. 25 Закону України №2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України №2464-VI орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум (до 01.01.2015) та 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (після 01.01.2015).

Відповідно до п. 7 Розділу 7 Інструкції № 449 рішення про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених пунктами 2, 3, 5 та 6 цього розділу, за наслідками розгляду акта та інших матеріалів про порушення приймає начальник відповідного органу доходів і зборів або його заступник.

З картки особового рахунку платника ТОВ "Комбікормовий завод "Константа" (а.с. 40-45, 55-59), видно, що відповідач не врахував сплати єдиного соціального внеску, що були здійсненні позивачем у жовтні та листопаді 2014 року на загальну суму 146807,87 грн., зокрема згідно: платіжного доручення №1399 від 30.10.2014 року на суму 27066,54 грн., призначення платежу: оплата ЄСВ за серпень 2014 року (а.с. 79); платіжного доручення №1478 від 10.11.2014 року на суму 26113,22 грн., призначення платежу: оплата ЄСВ за серпень 2014 року (а.с. 79); платіжного доручення №1563 від 18.11.2014 року на суму 28500,00 грн., призначення платежу: оплата ЄСВ за вересень 2014 року (а.с. 80); платіжного доручення №1581 від 20.11.2014 року на суму 18646,80 грн., призначення платежу: оплата ЄСВ за вересень 2014 року (а.с. 80); платіжного доручення №1679 від 28.11.2014 року на суму 46481,31 грн., призначення платежу: оплата ЄСВ за листопад 2014 року (а.с. 81). Пояснити це представник відповідача не зміг.

Крім того, як вбачається з облікової картки платника (а.с. 56), відповідач станом на 12.02.2015 року додатково включив до розрахунку зобов'язання недоїмку у сумі 37368,00 грн. (183427,00 грн. - 146059,00 грн.) та нарахував пеню у сумі 10270,00 грн. (а.с.56), при цьому представник відповідача пояснити у зв'язку із чим збільшена сума недоїмки та яким рішенням нарахована вказана пеня - не зміг.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач невірно визначив суму недоїмки та прийняв рішення про накладення штрафу та нарахування нені.

Інструкція №449 визначає порядок нарахування та стягнення заборгованості по ЄСВ. Згідно з п. 2 Розділу VI Інструкції №449 у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Абзацами третім та четвертим п. 2 Розділу VI Інструкції №449 визначено, що сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до п. 3 Розділу VI Інструкції №449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом десяти робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів із дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом десяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій); платникам, зазначеним у підпунктах 3 та 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п'ятнадцяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов'язок погасити борг та можливі наслідки його непогашений в установлений строк.

Абзацом п'ятим п. 4 Розділу VI Інструкції №449 після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається у органі доходів і зборів. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис, - у органі доходів і зборів.

Представник відповідача пояснив, що відповідна вимога на адресу позивача направлялась, однак доказів направлення вимог суду не надав, позивач заперечує факти отримання вимог.

Враховуючи неможливість самостійного визначення судом належного та підтвердженого розміру податкових зобов'язань та неможливість скасування рішення у непідтвердженій частині, суд дійшов висновку про необхідність скасування рішення від 16.05.2017 року № у повному обсязі.

Згідно з положеннями ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач в судовому засіданні не доказав правомірності спірного рішення.

З огляду на вищевикладені обставини, оскаржуване рішення ГУ ДФС у Житомирській області від 16.05.2017 року № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормовий завод "Константа" штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Враховуючи, що позов задоволено, судові витрати в сумі 1600,00 грн., здійснені позивачем, відповідно до ст. 94 КАС України, присуджуються йому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 16.05.2017 № "Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску"

Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю "Комбікормовий завод "Константа" понесені ним судові витрати у розмірі 1600,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М. Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 11 серпня 2017 р.