Справа № 820/296/17
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 р.Справа № 820/296/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: П'янової Я.В. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання: Городової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського управління офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2017р. по справі № 820/296/17 за позовом Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" до Харківського управління офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Державне підприємство «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про скасування податкового повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби № від 31.10.2016р.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2017р. було задоволено позов Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення.

Скасовано винесене Спеціалізованою державною податковою інспекцію з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС податкове повідомлення-рішення від 31.10.2016 року №.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (61052, м.Харків, вул.Благовіщенська,30, ) на користь Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" (61023, м.Харків, вул.Сумська, 132, ) витрати на сплату судового збору у сумі 3980,55 грн. (три тисячі дев'ятсот вісімдесят грн. 55коп.).

В зв'язку з реорганізацією замінити Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС його правонаступником Харківським управлінням офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2017р. та винести нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, виклав свій погляд на обставини справи, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, в зв'язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2017р. без змін.

Разом з цим позивачем надано клопотання про оголошення перерви в судовому засідання, в зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання.

Колегія суддів, вирішивши надане письмове клопотання позивача, визнала за можливе провести апеляційний розгляд справи за його відсутності, оскільки ним не надано доказів на підтвердження поважності причини неприбуття в судове засідання, а тому зазначена позивачем обставина неможливості забезпечення явки представника не визнана поважною.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що СДПІ по ОВП у м.Харкові МГУ ДФС була проведена камеральна перевірка ДП «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» з питання даних декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2016 року та 1 півріччя 2016 року.

Результати проведеної перевірки оформлені актом №667/28-09-41-14/14310052 від 07.10.2016р.

Згідно з висновками цього акту платником вчинено порушення п.п.571.2 ст. 571 Податкового кодексу України, а саме: за 1 квартал 2016р. задекларовано частину чистого прибутку (доходу) у розмірі 2.306.480,00грн. та об'єкт оподаткування з податку на прибуток у розмірі 2.091.957,00грн., а з різниці між вказаними величинами у розмірі 214.523,00грн. не сплачено авансові внески з податку на прибуток; за 2 квартал 2016р. задекларовано частину чистого прибутку (доходу) у розмірі 1.028.499,00грн. та об'єкт оподаткування з податку на прибуток у розмірі 260.171,00грн., а з різниці між вказаними величинами у розмірі 768.328грн. не сплачено авансові внески з податку на прибуток; що у кінцевому підрахунку спричинило заниження суми авансових внесків з податку на прибуток в загальному розмірі 176.913,00грн. (за 1 квартал 2016р. - 38.614,00грн., за 2 квартал 2016р. - 138.299,00грн.)

31.10.2016р. з посилання на названий акт контролюючим органом винесено податкове повідомлення - рішення №, яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток у загальному розмірі 265.369,50грн. (основний платіж - 176.913,00грн., штраф - 88.456,50грн.).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач як суб'єкт владних повноважень за правилами ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України не довів юридичної правильності і фактичної обгрунтованості спірного рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме акту перевірки №667/28-09-41-14/14310052 від 07.10.2016р., позивачем було порушено п.п.57.11.2 п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме позивачем не було нараховане та не внесено до бюджету авансовий внесок із податку на прибуток за 1 квартал 2016 року та 2 квартал 2016 року

Апелянт вважає, що сплата частини чистого прибутку за своїм економічним змістом відповідає визначеному п.п.14.1.49 п. 14.1 ст. 14 Кодексу поняттю дивідендів, а тому при спрямуванні до Державного бюджету України частини чистого прибутку (Доходу) державні унітарні підприємства та їх об'єднання нараховують на таку частину та вносять до бюджету авансовий внесок із податку на прибуток у порядку, визначеному п. 57.1.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

П. п..57.11.2 п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України визначено, що емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку на прибуток.

Тобто, судом першої інстанції було вірно визначено, що законодавець запровадив правило, згідно з яким податковий обов'язок нарахування авансового внеску з податку на прибуток виникає лише у тих правовідносинах, де здійснюється виплата дивідендів.

Відповідно до п.14.1.49 ст.14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дивіденди - платіж, що здійснюється юридичною особою - емітентом корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів чи інших цінних паперів на користь власника таких корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів та інших цінних паперів, що засвідчують право власності інвестора на частку (пай) у майні (активах) емітента, у зв'язку з розподілом частини його прибутку, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку.

Виходячи з матеріалів справи, у спірних правовідносинах платник нараховував та відображав у документах обов'язкової податкової звітності не дивіденди, а частину чистого прибутку (доходу), тобто платіж, який відносно позивача введений в дію ч.1 ст.11-1 Закону України «Про управління об'єктами державної власності».

Так відповідно, положень ч.5 ст.11 та ст..11-1 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» законодавцем чітко було встановлено як випадки, коли частина чистого прибутку (доходу) суб'єкта господарювання спрямовується на виплату дивідендів, так і випадки, коли частина чистого прибутку (доходу) суб'єкта господарювання сплачується до бюджету безвідносно до виплати дивідендів.

При цьому, у першому з наведених випадків (слід розуміти, коли частина чистого прибутку (доходу) суб'єкта господарювання спрямовується на виплату дивідендів) виплати відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» обрахування розміру платежу відбувається за підсумками календарного року, на звітного податкового кварталу, півріччя тощо, тобто не за наслідками звітних податкових періодів з податку на прибуток.

На підставі вищезазначених норм, суд апеляційної інстанції вказує на те, що у будь-якому разі на момент виникнення спірних правовідносин були відсутні достатні юридичні підстави для ототожнення таких платежів як виплата дивідендів та виплата частини чистого прибутку (доходу).

Вказане правове регулювання спірних правовідносин змінилось лише з дати набрання чинності Законом України від 21.12.2016р. №1797-VIII, яким п.14.1.49 ст.14 Податкового кодексу України був доповнений новим абз.2 наступного змісту: «Для цілей оподаткування до дивідендів прирівнюється також платіж у грошовій формі, що здійснюється юридичною особою на користь її засновника та/або учасника (учасників) у зв'язку з розподілом чистого прибутку (його частини)».

На підставі викладеного колегія судів дійшла висновку, що ані за підсумками 1 кварталу 2016р., ані за підсумками 1 півріччя 2016 року у позивача не виникало податкового обов'язку з виплати авансового платежу з податку на прибуток, бо платником не нараховувались та не виплачувались дивіденди.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківського управління офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2017р. по справі № 820/296/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Пянова Я.В. Зеленський В.В.

Повний текст ухвали виготовлений 11.08.2017 р.