Справа № 804/16450/15
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 р. справа № 804/16450/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чорної В.В.

при секретарі судового засідання Максименко Е.М.

за участю представників:

позивача Кривошеїної І.О.

відповідача Постольник О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

18 грудня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС по проведенню суми по податковому повідомленню - рішенню від 29.12.2014 року № у інтегрованій картці з податку на додану вартість, зобов'язати відповідача збільшити в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Публічне акціонерне товариство «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розмірі 6 751 725,44 грн. помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 1 липня 2015 року, з відображенням відповідного збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ, а також зобов'язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення по даній справі (т. 1 а.с. 5-14).

В судовому засіданні 14.07.2016 року за клопотанням представника позивача за довіреністю Кобилякова А.А. (т. 1 а.с. 209-210), у зв'язку із зміною типу та найменування підприємства, допущено заміну позивача з Публічного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод ім. Петровського» на Приватне акціонерне товариство «Євраз Дніпровський металургійний завод» (далі - ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод»).

В обґрунтування позовних вимог, позивач у позовній заяві та додаткових поясненнях зазначив, що 29.08.2014 року підприємством було сплачено податок на додану вартість в розмірі 31 288 651,00 грн. для поповнення рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, що підтверджується банківською випискою по платіжному дорученню № 2428 від 29.08.2014 р. Залишок переплати по даному платіжному дорученню, з урахуванням наданих позивачем уточнюючих розрахунків до податкових декларацій з податку на додану вартість, складає 20 281 197,00 грн. Крім того, 23.10.2014 року позивачем було сплачено податок на додану вартість в розмірі 5 000 000 грн. для поповнення рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, що підтверджується банківською випискою по платіжному дорученню № 3681 від 23.10.2014 р. Таким чином, фактична сума надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 01.07.2015 року дорівнювала 25 281 197 грн. Згідно витягу з системи електронного адміністрування ПДВ позивача, станом на 08.07.2015 року сума помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 01 липня 2015 року складала 18 529 471,56 грн. Таким чином, розбіжність між фактично наявною за даними обліку позивача сумою надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 01.07.2015 року та сумою помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 01 липня 2015 року згідно витягу з системи електронного адміністрування ПДВ становить 6 751 725,44 грн. Позиція позивача щодо протиправності дій відповідача по зменшенню в інтегрованій картці позивача по «Податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» суми переплати ПДВ в розмірі 6 751 725,44 грн. ґрунтується на тому, що відповідач здійснив зазначене зменшення по неузгодженим податковим зобов'язанням, а саме, по оскарженим в судовому порядку податковим повідомленням - рішенням, що призвело до неотримання позивачем суми ПДВ в розмірі 6751 725,44 грн. в системі електронного адміністрування ПДВ. Зазначені обставини, на думку позивача, свідчать про порушення відповідачем пункту 34 підрозділу II Перехідних положень Податкового кодексу України, у зв'язку з чим, позивач просить суд зобов'язати відповідача збільшити в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку він має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розмірі 6 751 725,44 грн. (т.1 а.с. 5-14, 59-61).

Представником відповідача за довіреністю Гармашем О.О. надані письмові заперечення, в яких зазначено, що на підставі акту № 682/28-01-42-03-05393056 від 12.12.2014 р. на адресу позивача було винесено податкове повідомлення - рішення від 29.12.2014 р. № , проведене в інтегрованій картці платника податків 08.01.2015 року. В подальшому, у зв'язку з отриманням СДПІ у м. Дніпропетровську ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду про відкриття провадження у справі № 804/20858/14 від 05.01.2015 р., 12.01.2015 року сума по вказаному податковому повідомленню-рішенню була виведена з картки особового рахунку позивача як неузгоджена, що, на думку представника відповідача, відповідає п. 4 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платниками податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 р. №1236. Станом на 01.07.2015 року залишок по особовому рахунку позивача складав 18 116 435 грн., таким чином позивачу було збільшено значення суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на зазначену суму. Посилаючись на викладені обставини у їх сукупності, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (т.1 а.с. 147-150).

В судовому засіданні 13.10.2016 року представник позивача за довіреністю Кривошеїна І.О. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та у письмових поясненнях, наданих під час судового розгляду справи.

Представник відповідача за довіреністю Постольник О.С. просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у запереченнях проти адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

Публічне акціонерне товариство «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» (на момент спірних правовідносин) перебувало на податковому обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС (т.1 ас. 218).

29.08.2014 року позивачем було сплачено податок на додану вартість в розмірі 31 288 651 грн. для поповнення рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, що підтверджується банківською випискою по платіжному дорученню № 2428 від 29.08.2014 року. Залишок переплати по даному платіжному дорученню з урахуванням наданих позивачем уточнюючих розрахунків до податкових декларацій з податку на додану вартість складає 20 281 197 грн. (т.1 а.с. 15-16).

Крім того, 23.10.2014 року позивачем було сплачено податок на додану вартість в розмірі 5 000 000 грн. для поповнення рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, що підтверджується банківською випискою по платіжному дорученню № 3681 від 23.10.2014 року.

Отже, фактична сума надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 01.07.2015 року дорівнювала 25 281 197 грн. (20 281 197 грн. + 5 000 000 грн.).

Згідно Витягу з системи електронного адміністрування ПДВ позивача від 08.07.2015 року, сума помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 1 липня 2015 року складала 18 529 471,56 грн. (т.1 а.с. 18).

Таким чином, розбіжність між фактично наявною за даними обліку позивача сумою надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 01.07.2015 року та сумою помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на цю ж дату згідно Витягу з системи електронного адміністрування ПДВ від 08.07.2015 року склала 6 751 725,44 грн.

З метою отримання інформації/пояснень щодо причин розбіжностей між фактично наявною за даними обліку позивача сумою надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 01.07.2015 року та сумою помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість згідно Витягу з системи електронного адміністрування ПДВ у розмірі 6 751 725,44 грн., позивачем на адресу відповідача направлено лист від 09.07.2015 р. № 4089 про надання інформації щодо причин розбіжностей в системі електронного адміністрування ПДВ у розмірі 6 751 725,44 грн. (т.1 а.с. 19-20).

27.07.2015 року відповідачем надано відповідь, оформлену листом №3461/10/28-01-20-03-23 від 22.07.2015 р., якою підтверджено, що станом на 01.01.2015 року згідно інтегрованої картки позивача по «Податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» залишок переплати по платіжному дорученню від 29.08.2014 р. №2428 з урахуванням сум уточнюючих розрахунків по податкових деклараціях з ПДВ за 2014 рік дорівнював сумі 20 281 124,95 грн., по платіжному дорученню від 23.10.2014 року № 3681 дорівнював сумі 5 000 000 грн., всього у сумі 25 281 124,95 грн. Також, відповідачем зазначено, що розбіжність виникла з причини зменшення податковим органом переплати по платіжному дорученню від 29.08.2014 р. № 2428 на погашення податкового повідомлення-рішення № від 29.12.2014 р. на суму 20 281 124,95 грн., а також зменшення переплати по платіжному дорученню від 23.10.2014 р. № 3681 на погашення податкового повідомлення-рішення ф. В1 № від 29.12.2014 р. на суму 5 000 000 грн. (т.1 а.с. 21-23).

Матеріалами справи також підтверджено, що позивач листом від 07.08.2015 р. № 4704 повідомив відповідача про оскарження податкового повідомлення - рішення від 29.12.2014 р. № шляхом звернення до суду з адміністративним позовом (т.1 а.с. 24-28).

Проте, не отримавши відповіді на лист № 4704 від 07.08.2015 р., позивач повторно звернувся до відповідача з листом № 4169а від 14.07.2015 р. про надання інформації щодо стану розрахунків з бюджетом та суми надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 01.07.2015 року (т.1 а.с. 31-32).

02.09.2015 року відповідачем на адресу позивача надано відповідь, оформлену листом за вих. № 5151/10/28-01-20-03-23 від 10.08.2015 р., яким повідомлено, що станом на 01.01.2015 року згідно інтегрованої картки ПАТ «Євраз - ДМЗ ім. Петровського» по «Податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» залишок переплати по платіжному дорученню від 29.08.2014 р. № 2428 з урахуванням сум уточнюючих розрахунків по податкових деклараціях з ПДВ за 2014 рік дорівнював сумі 20 281 124,95 грн., по платіжному дорученню від 23.10.2014 р. № 3681 дорівнював сумі 5 000 000 грн., всього у сумі 25 281 124,95 грн. Крім того, відповідач зазначив, що згідно інтегрованої картки ПАТ «Євраз - ДМЗ ім. Петровського» по «Податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» 08.01.2015 року зменшено переплату по платіжному дорученню від 29.08.2014 р. № 2428 на погашення нарахувань по податковому повідомленню-рішенню № від 29.12.2014 р. на суму 20 281 124,95 грн., та зменшено переплату по платіжному дорученню від 23.10.2014 р. № 3681 на погашення нарахувань по податковому повідомленню-рішенню № від 29.12.2014 р. на суму 5 000 000,00 грн. Операції в інтегрованій картці платника здійснюються в хронологічному порядку, таким чином, переплата по платіжним дорученням від 29.08.2014 р. № 2428 в сумі 20 281 124,95 грн. та від 23.10.2014 р. № 3681 в сумі 5 000 000,00 грн. була використана на сплату податкового повідомлення - рішення ф. В1 від 29.12.2014 р. № по строку нарахування 08.01.2015 року (т.1 а.с. 33-34).

04.09.2015 року позивачем подано відповідачу лист № 5216 від 04.09.2015 р. про збільшення суми, на яку платник податків має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, з вимогою збільшити в системі електронного адміністрування ПДВ суму помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 01 липня 2015 року на 6 751 725,44 грн. (т. 1 а.с. 35-39).

02.11.2015 року позивачем отримано лист відповідача № 11974/10/28-01-42-01-14 від 29.10.2015 року, в якому не зазначено про збільшення в системі електронного адміністрування ПДВ суми помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 01 липня 2015 року на 6 751 725,44 грн. (т.1 а.с. 40-41).

Не погодившись із зазначеннями діями та рішеннями відповідача, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 3 пункту 34 підрозділу ІІ розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових S НаклОтр, S НаклВид та S Митн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року. Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом протягом 10 календарних днів після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» на суму помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 1 липня 2015 року. На суму такого збільшення одноразово: а) якщо за результатами звітного (податкового) періоду за червень 2015 року / II квартал 2015 року платником податку задекларовано суми податку на додану вартість до сплати до бюджету, - зменшується контролюючим органом в інформаційній системі показників стану розрахунку платників інформаційної бази контролюючого органу така сума, задекларована до сплати до бюджету за результатами звітного (податкового) періоду за червень 2015 року / II квартал 2015 року, з одночасним зменшенням суми податку, що підлягає перерахуванню з рахунку платника в системі електронного адміністрування податку до бюджету, що зазначається у реєстрі, на підставі якого орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, здійснює таке перерахування.

Судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення № від 29.12.2014 р. винесено відповідачем на підставі акту від 12.12.2014 р. № 682/28-01-42-03-05393056, складеного за результатами планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011 року по 31.12.2013 року (т. 1 а.с. 62).

Позивач, не погодившись з результатами перевірки, оскаржив вказане рішення в судовому порядку шляхом звернення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом від 30.12.2014 року про визнання протиправним та скасування, в тому числі, податкового повідомлення-рішення № від 29.12.2014 р.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач повідомив відповідача про оскарження ним податкових повідомлень - рішень, складених на підставі акту перевірки від 12.12.2014 р. № 682/28-01-42-03-05393056, шляхом звернення 30.12.2014 року з адміністративним позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, листом № 7938 від 30.12.2014 р., який отримано відповідачем 30.12.2014 року (т. 1 а.с. 63-64).

Також, позивач повідомив відповідача і про відкриття 05.01.2015 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом провадження у справі № 804/20858/14, про що направив лист № 81 від 06.01.2015 р., який отримано відповідачем 06.01.2015 року (т. 1 а.с. 65).

Таким чином, з 06.01.2015 року відповідач був повідомлений як про звернення позивача до суду з адміністративним позовом про оскарження податкових повідомлень - рішень, складених на підставі акту перевірки № 682/28-01-42-03-05393056 від 12.12.2014 р. (у тому числі податкового повідомлення - рішення форми «В1» № від 29.12.2014 р.), так і про відкриття Дніпропетровським окружним адміністративним судом провадження у справі № 804/20858/14.

Згідно з п. 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Пунктом 4.4. статті 4 наказу Міністерства фінансів України від 28.11.2012 р. № 1236, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2012 р. за № 2135/22447 «Про затвердження Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень - рішень платникам податків» (далі - Порядок № 1236) визначено, що у разі звернення платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним податкового повідомлення-рішення за умови надходження до органу державної податкової служби ухвали суду про порушення провадження у справі за позовом платника податків не пізніше настання граничного строку сплати, зазначеного в податковому повідомленні-рішенні, структурний підрозділ, який склав таке податкове повідомлення-рішення, у день отримання ухвали вносить відповідні дані до реєстру податкових повідомлень-рішень.

При цьому, сума грошового зобов'язання в той самий день виводиться з реєстру податкових повідомлень-рішень та обліковується в окремому реєстрі до дня набрання рішенням суду законної сили.

Після прийняття судом рішення по суті, яке набрало законної сили, структурний підрозділ, який склав податкове повідомлення-рішення, що оскаржувалося, в день отримання відповідного рішення органом державної податкової служби вносить інформацію про таке рішення до зазначеного в попередньому абзаці окремого реєстру та підшиває копію рішення до матеріалів перевірки або безпосередньо до справи платника податків.

Аналогічні дії здійснюються у разі оскарження платником податків рішення суду в апеляційному порядку (за умови прийняття апеляційної скарги апеляційним адміністративним судом до провадження).

Таким чином, грошові зобов'язання, визначені контролюючим органом, у разі їх оскарження (адміністративного або судового) з дотриманням визначених строків, в інтегрованих картках платників податків не обліковуються.

Отже, в порушення п. 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, п. 4.4. статті 4 наказу Міністерства фінансів України від 28.11.2012 р. № 1236, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2012 р. за № 2135/22447 «Про затвердження Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень - рішень платникам податків», відповідачем здійснено проведення суми за неузгодженим податковим повідомленням-рішенням ф. В1 № від 29.12.2014 р. у інтегрованій картці позивача з податку на додану вартість.

Не забезпечивши своєчасне збільшення в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розмірі 6 751 725,44 грн. (шість мільйонів сімсот п'ятдесят одна тисяча сімсот двадцять п'ять гривень 44 копійки) помилково та / або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 1 липня 2015, відповідач порушив статтю 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», а сааме, право на мирне володіння своїм майном, що також є невід'ємним правом на повагу до своєї власності.

Так, відповідно до статті 1 Протоколу 1, кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.

Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленого у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади /рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976)/.

В даному випадку, тимчасове затримання відповідачем відображення показників фінансової звітності у відповідній системі фактично призвело до негативного впливу на господарську діяльність позивача, зупинення виконання зобов'язань по укладеним контрактам та виконання останніх, оскільки по першій події унеможливлюється реєстрація податкових накладних. Маючи по факту значну суму переплати по податкових зобов'язаннях, позивач не має можливості вилучати з обігу грошові кошти.

На думку суду, суб'єктом владних повноважень було також порушено принцип захисту обґрунтованих сподівань (reasonable expectations), який тісно пов'язаний із принципом юридичної визначеності (legal certainty) і є невід'ємним елементом принципу правової держави та верховенства права. Як зазначено у справі Black Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія названого принципу пов'язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У відповідності до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідачем правомірність своїх дій та висновків не доведено.

У зв'язку з викладеним, суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод», визнати протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС по проведенню суми по податковому повідомленню-рішенню від 29.12.2014 року № у інтегрованій картці з податку на додану вартість, та зобов'язати відповідача збільшити в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Приватне акціонерне товариство «Євраз Дніпровський металургійний завод» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розмірі 6 751 725,44 грн. (шість мільйонів сімсот п'ятдесят одна тисяча сімсот двадцять п'ять гривень 44 копійки) помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 01 липня 2015 р., та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ.

Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв'язку з чим, підлягає стягненню зі Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» сплачений ним при зверненні до суду згідно платіжних доручень № 21234 від 09.12.2015 р., № 21235 від 09.12.2015 р. судовий збір в сумі 2 436,00 грн. (т.1 а.с. 3-4).

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 128, ст.ст. 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» - задовольнити.

Визнати протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС по проведенню суми по податковому повідомленню-рішенню від 29.12.2014 року № у інтегрованій картці з податку на додану вартість.

Зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС збільшити в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Приватне акціонерне товариство «Євраз Дніпровський металургійний завод» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розмірі 6 751 725,44 грн. (шість мільйонів сімсот п'ятдесят одна тисяча сімсот двадцять п'ять гривень 44 копійки) помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 01 липня 2015 р., та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ.

Стягнути з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» () сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в сумі 2 436,00 грн. згідно платіжних доручень № 21234 від 09.12.2015 р., № 21235 від 09.12.2015 р.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 13 жовтня 2016 року.

Суддя В.В. Чорна