Справа № 691/355/17
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 691/355/17 Головуючий у 1-й інстанції: Черненко В.О.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Городищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 07 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Городищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій щодо обмеження граничного розміру перерахунку пенсії незаконними та протиправними, зобов'язати здійснити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Городищенського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Городищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, в якому просив: визнати дії відповідача щодо обмеження граничного розміру пенсії незаконними та протиправними; зобов'язати відповідача виплатити різницю між максимальним розміром та сумою обмеження в 10740 гривень за період з 01.01.2016 року.

Постановою Городищенського районного суду Черкаської області від 07 червня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб. що з»явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 01.05.2002 року перебуває на обліку в Городищенському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Черкаської області та отримує пенсію за вислугою років, як працівник прокуратури, призначену відповідно до ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (у редакції від 12.07.2001 року, №2663-ІІІ), у розмірі 90 % заробітної плати.

Згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016 року, визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії відповідно до ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» від 12.07.2001 року №2663-ІІІ, яка була чинна на час призначення пенсії). Зобов'язано відповідача здійснити позивачу з 01.01.2016 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до ЗУ «Про прокуратуру» від 12.07.2001 року №2663-ІІІ, яка була чинна на час призначення пенсії), виходячи з розміру 90 % від суми місячного (чинного) заробітку на підставі довідки прокуратури Черкаської області від 11.04.2016 року №18/32 вих.16, з урахуванням різниці між фактично отриманою та належною до оплати суми пенсії.

Листом від 28.12.2016 року №32/к-10 Городищенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області повідомило позивача, що 25.11.2016 року виконано вищезазначену постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016 року. В результаті перерахунку розмір пенсії позивача склав 11983,64 грн. Однак, на підставі п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622, яка застосовується з 01.05.2016 року, тимчасово, пенсія позивача не може перевищувати 10740,00 гривень. А тому, пенсію призначену ОСОБА_2 відповідач перерахував відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016 року у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Черкаської області від 11.04.2016 року №18/32 вих.16 з 01.01.2016 року та обмежив її максимальним розміром 10740 гривень.

Не погоджуючись з діями відповідача та вважаючи порушеними свої права з боку пенсійного органу та з метою їх відновлення позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана відмова відповідача є протиправною, оскільки позивач набув право на пенсію до встановлення змін у законодавстві, якими було обмежено максимальний розмір пенсії, а перерахунок пенсії позивача було здійснено на підставі судових рішень у відповідності до раніше призначеної пенсії, а тому розмір пенсії позивача не може бути обмежено сумою 10 740 грн. 00 коп.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідності до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ внесено зміни до частини п'ятнадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

У подальшому, до ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» внесено зміни Законом N911-VIII від 24.12.2015. Так, вказану статтю доповнено реченням наступного змісту «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про статус народного депутата України», «;Про Національний банк України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про дипломатичну службу», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про судову експертизу», «;Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «;Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «;Про наукову і науково-технічну діяльність», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «;Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «;Про пенсійне забезпечення», «;Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати 10740 гривень».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016, № 1774-VIII у другому реченні частини першої статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

При цьому, норми законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсії на даний час є чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами, отже, законних підстав для виплати пенсії в більшому, ніж обмежено, розмірі немає. Тому, судом першої інстанції було помилково зобов'язано пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії належної позивачу без обмеження граничного розміру пенсії.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, прийнявши рішення з порушенням норм матеріального права.

Щодо висновку суду першої інстанції про те, що позивачу призначено пенсію до внесення вищезазначених змін в законодавство, а тому його права на отримання пенсії без обмеження граничного розміру не можуть бути звужені, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При вирішенні справи апеляційний суд керується положеннями Закону № 79-VIII, оскільки такий прийнятий законодавчим органом (парламентом) і є обов'язковим до виконання, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (Заяви №29458/04 та №29465/04), де Суд вказав: «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (п.23 рішення).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Судовою колегією також враховується і правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Посилання позивач на те, що фактично попередніми рішеннями судів визначено , що пенсійне забезпечення повинно йому здійснюватись у повному обсязі, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року у справі №691/482/16-а зобов'язано пенсійний орган здійснити позивачу з 1 січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії, виходячи з розміру 90% від суми місячного заробітку на підставі довідки прокуратури.

Зазначеним рішенням питання протиправності обмеження розміру пенсійного забезпечення на підставі вищезазначеного Закону України стосовно позивача не вирішувалось.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, оскільки на час проведення перерахунку пенсії позивача розмір пенсії категорії осіб, до яких належить позивач, було обмежено граничним розміром.

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що призвело до невірного по суті вирішення справи, а тому постанова Городищенського районного суду Черкаської області від 07 червня 2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Городищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області задовольнити.

Постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 07 червня 2017 року скасувати та ухвалити у справі нову постанову наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Городищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій щодо обмеження граничного розміру перерахунку пенсії незаконними та протиправними, зобов'язання виплатити різницю між максимальним розміром пенсії та сумою обмеження в 10740 гривень за період з 01 січня 2016 року - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 09 серпня 2017 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.