Справа № 289/745/16-а
Суддя: Свінцицький Л. В.
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Радомишльський районний суд Житомирської області
Номер провадження 2-а/289/38/17
Справа №289/745/16-а
Рядок статистичного звіту 3
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2017 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючий суддя - Свінцицький Л. В. ,

при секретарі Прокопчук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Радомишль адміністративний позов ОСОБА_1 до суб'єкта владних повноважень - виконуючої обов'язки начальника відділу Держгеокадастру у Радомишльському районі Крюковської Євгенії Василівни, при третій особі - представника уповноваженого з прав людини в Житомирській області - Грибана Петра Васильовича про визнання дій незаконними та протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати дії відповідача протиправними та незаконними, мотивуючи позовні вимоги тим, що Крюковська Є.В. відмовила йому у наданні інформації та зобов'язати її надати позивачу інформацію.

В судове засідання позивач не з'явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без її участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без його участі.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення із наступних підстав .

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як встановлено в судовому засіданні, 18.04.2016 року позивач звернувся до відповідача з інформаційним запитом, в якому просив надіслати на його адресу інформацію: чи перебував на робочому місці 23.10.2006 року ОСОБА_4. У своїй відповіді від 22.04.2016 року Крюковська Є.В. надіслала позивачу відповідь на його інформаційний запит, в якому вказала, що дані про ОСОБА_4 вона не має права розголошувати без його згоди.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, громадяни мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно статті 9 Закону України «Про інформацію» №2657-ХІІ від 2 жовтня 1992 року (далі Закон №2657-ХІІ) всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій.

Законом України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-VI від 13.01.2011 року визначено порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Позивач вважаючи, що інформація, яку він запитував відноситься до публічної інформації, не звернув увагу на те, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Запитувана інформація згідно ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не відноситься до публічної, тому що вона не задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях, вона не створена і не отримана в процесі виконання відповідачем своїх обов'язків.

У разі невідповідності змісту запиту вимогам Закону України "Про доступ до публічної інформації" та наявності підстав для опрацювання його відповідно до законів України "Про звернення громадян" чи "Про надання безоплатної правової допомоги" приймається відповідне рішення, про що здебільшого повідомляється запитувача. Тобто розпорядник інформації для підготовки відповіді застосовує той закон, який є найбільш прийнятним у кожному конкретному випадку, і дав позивачу відповідь згідно його.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 30.09.2013 року № 11 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації"» суду під час розгляду справ необхідно насамперед визначати, чи запитувана інформація є публічною, з урахуванням вищеперерахованих ознак та законодавчого визначення поняття публічної інформації (стаття 1 Закону).

Якщо запит про надання публічної інформації є фактично зверненням (заявою, клопотанням) про надання інформації згідно із Законом України "Про звернення громадян", то в такому разі суду необхідно відмовляти в задоволенні позову щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників публічної інформації. Тобто суд, встановивши, що розпорядник публічної інформації правильно класифікував зміст звернення, відмову в задоволенні позову повинні мотивувати саме відсутністю у діях відповідача лише порушення права заявника на одержання публічної інформації.

Позивач в своєму позові посилається на те, що відповідачем були порушені вимоги ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», де передбачено, що розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Згідно вимоги ст.10-1 Закону України « Про доступ до публічної інформації», публічна інформація що містить персональні дані фізичної особи надається лише у випадках, якщо особа надала згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України «Про захист персональних даних».

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись 158-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У позові ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів з часу його оголошення або отримання.

Суддя Свінцицький Л. В.