Справа № 295/7421/17
Суддя: Гумен Н. В.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/7421/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі судді Гумен Н.В., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та стягнення одноразової грошової допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

07.07.2017 року позивач звернувся з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 та зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого, постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

З 1998 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України. Наказом УМВС України в Житомирській області від 18.03.2014р. № 65 о/с ОСОБА_1 був звільнений за п. 64 «б» (через хворобу). Перед звільненням, у зв'язку із погіршенням стану здоров'я, позивач пройшов медичне обстеження військово-лікарською комісією державної установи "Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" (надалі ВЛК) з метою визначення придатності за станом здоров'я проходити подальшу службу в органах поліції.

В результаті медичного огляду позивачу було видано свідоцтво про хворобу в якому зазначено, що він не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, а також зазначено, що травма, ТАК, пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

У подальшому 15.04.2014р. обласною МСЕК № 2 ОСОБА_1 була встановлена ІІІ група інвалідності з 26.03.2014 р. до 01.05.2017 р., а також зазначено, що захворювання, ТАК, пов'язане з травмою отриманою під час виконання службових обов'язків, дата чергового переогляду встановлена на 15.04.2017 року. 26.04.2017 р. при повторному огляді йому було встановлено ІІ группу інвалідності у зв'язку із травмою отриманою під час виконання службових обов'язків. Тому позивач звернувся до УМВС України в Житомирській області із заявою та додатками до неї для виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаногоз виконанням службових обов'язків. Проте листом УМВС України в Житомирській області від 22.06.2017 року його було повідомлено, що у Департаменті фінансово-облікової політики МВС України розглянуто питання щодо призначення йому одноразової грошової допомоги та матеріали повернуто, як такі, що не відповідають вимогам законодавства, так як ІІІ группу інвалідності йому було встановлено 26.03.2014 року, а ІІ группу інвалідності 26.04.2017, таким чином з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше двох років, за умовами п. 4 порядку це не дає права на отримання допомоги у більшому розмірі.

З такими діями позивач не погоджується, оскільки вважає, що відповідно до законодавства має право на отримання одноразової грошової допомоги.

27.07.2017 року представником відповідача Міністерства внутрішніх справ України подано до суду письмові заперечення проти позову, в яких останній не погоджуючись з позовом, просив відмовити у його задоволені.

На підставі ст. 183-2 КАС України розгляд справи проводиться у скороченому провадженні, без виклику сторін, які беруть участь у справі, та без проведення судового засідання.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, подані відповідачем заперечення на позов, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, а також повідомлені відповідачем обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 18 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 15 серпня 1998 року по 17.03.2014 року проходив службу в органах внутрішніх справ. Наказом УМВС України в Житомирській області від 18.03.2014 року №65 о/с позивача було звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "б" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, звільнити з органів внутрішніх справ.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 63/22 ОСОБА_1 встановлено, що на підставі медичного огляду 05.03.2014 року зроблено висновок, що захворювання ОСОБА_1 пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та він не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії НОМЕР_2 від 15.04.2014 року за результатами первинного огляду з 26.03.2014 року ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок травми, так, що пов'язане з виконанням службових обов'язків, а також довідкою медико-соціальної експертної комісії серії НОМЕР_1 від 26.04.2017 року, відповідно до якої позивачу встановлена ІІ група інвалідності з 26.04.2017 року.

Управлінням праці і соціального захисту населення Богунської районної ради міста Житомира 26.04.2017 року позивачу видано посвідчення інваліда ІІ групи, серії НОМЕР_3 яке дійсне до 01.05.2020 року.

Позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою та всіма необхідними документами до Управління міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням службових обов'язків.

Листом №1082/29/05-2017 від 22.06.2017 Департаментом фінансово-облікової політики МВС України матеріали з питання призначення одноразової грошової допомоги розглянуто та повернуто, як такі що не відповідають вимогам законодавства, у зв'язку з тим що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше двох років, що за умовами п. 4 Порядку, не дає права на отримання грошової допомоги у більшому розмірі.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно ст. 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою № 850 від 21.10.2015 затвердив "Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції". Дана постанова набрала законної сили 31.10.2015.

Право на отримання одноразової грошової допомоги по інвалідності у позивача виникло 26.04.2017 року - тобто на день встановлення позивачеві ІІ групи інвалідності.

Відповідно до пп. 2 п. 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 п.3 Порядку №850 також зазначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно з пунктом 4 Порядку №850, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Проте, суд звертає увагу на те, що Законом України "Про міліцію" не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку №850.

Вказана норма Порядку №850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а тільки встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності.

Аналогічного висновку дійшов ВАС України в ухвалі від 04.03.2016 у справі К/800/4858/16.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, відповідач не довів суду правомірності своїх дій та рішень.

З огляду на викладене та з урахуванням меж позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, позивач має право на отримання одноразової грошової допомогу відповідно до Закону України "Про Міліцію" та постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.015 року №850, тому визначаючи спосіб відновлення порушених прав позивача, суд зобов'язує Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення та виплатиту ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого, постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 з прийняттям відповідного рішення та з урахуванням обставин, викладених судом у даній справі.

На підставі Закону України "Міліцію", Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 11, 17, 71, 72, 128, 160-163, 207, 244-2 , 267 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та стягнення одноразової грошової допомоги - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у відповідності до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого, постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 з прийняттям відповідного рішення та з урахуванням обставин, викладених судом у даній справі.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: