Справа № 809/1150/17
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2017-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"11" серпня 2017 р. справа № 809/1150/17

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Матуляк Я.П., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

10.08.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнаня дій протиправними.

Згідно пунктів 4, 6 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Положенням частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Варто зазначити, що при визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин.

Зі змісту даного позову слідує, що позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу без прийнятття до виконання від 10.03.2017 за вих №.3487 і не накладення арешту на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, на виконання ухвали Івано-Франківського міського суду у справі №344/3174/17.

Судом встановлено, що повідомлення про повернення виконавчого документу без прийнятття до виконання від 10.03.2017 за вих №.3487 відповідачем винесено щодо виконавчого документа - ухвали Івано-Франківського міського суду про забепечення позову від 07.03.2017 у справі №344/3174/17, шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить 67/100 ОСОБА_2 та 33/100 ОСОБА_3.

Згідно вказаного повідомлення державного виконавця від 10.03.2017, стягувачем за виконавчим документом - ухвалою Івано-Франківського міського суду від 07.03.2017 у справі №344/3174/17, є ОСОБА_1.

У відповідності до вимог частини 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що до судів адміністративної юрисдикції можуть оскаржуватися рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця, якщо спеціальним законом не встановлено інший порядок їх судового оскарження.

Суд зазначає, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Згідно частини 1 статті 74 цього Закону, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 15 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник (частина 1). Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення (частина 2).

Статтею 383 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. (частина 1).

Таким чином, виходячи з даних положень Закону України "Про виконавче провадження" та норм Цивільного процесуального кодексу України, якими встановлено інший порядок судового оскарження дій державного виконавця щодо виконання судових рішень, суд дійшов висновку про те, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу без прийнятття до виконання від 10.03.2017 за вих №.3487 і не накладення арешту на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, на виконання ухвали Івано-Франківського міського суду у справі №344/3174/17, не підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.

При цьому суд зазначає, що даний позов повинен розглядатися і вирішуватися у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо таку заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 109, статтями 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнаня дій протиправними.

Копію цієї ухвали, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Роз'яснити ОСОБА_1, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Матуляк Я.П.