Справа № 431/2040/17
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пелих О.О.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року справа №431/2040/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів: Гайдара А.В., Ханової Р.Ф.,

розглянув в письмовому провадженні апеляційну скаргу Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на постанову Старобільського районного суду Луганської області від 30 травня 2017 року у справі № 431/2040/17 за позовом ОСОБА_2 до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі Старобільське ОУПФУ), в якому просила: визнати неправомірними дії щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років; зобов'язати призначити пенсію за вислугу років з моменту звернення - з 27.02.2017 (а. с. 3-4).

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 30 травня 2017 року зазначений позов ОСОБА_2 задоволений повністю: визнано неправомірними дії Старобільського ОУПФУ щодо відмови в призначенні ОСОБА_2 пенсії за вислугу років;

зобов'язано Старобільське ОУПФУ призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років з 27 лютого 2017 року (а. с. 25-26).

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального права та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що для призначення пенсії за вислугу років за п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_2 спірні періоди роботи необхідно підтвердити документами, які підтверджують, що дитячий садок був самостійною юридичною особою (а. с. 28).

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 27.02.2017 ОСОБА_2 звернулася до голови комісії з припинення УПФУ в Старобільському районі Луганської області з заявою, в якій просила надати письмову відповідь чи має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до наданих документів (а.с.49).

Листом УПФУ в Старобільському районі Луганської області від 13.03.2017 №26/ш-14 повідомлено про необхідність підтвердження періодів роботи (з 03.07.1985 до 25.03.2000 в колгоспі «Правда» на посаді вихователя та завідуючої дитячим садком; з 27.03.2000 до 01.03.2001 в СТОВ «Діброва» на посаді завідуючої дитячим садком - яслі; з 28.02.2001 до 26.06.2001 на посаді завідуючої дитячим садком - яслі Лиманської сільської ради народних депутатів) документами, які підтверджують, що дитячий садок був самостійною юридичною особою. В разі подання вищезазначених документів управлінням буде розглянуто питання щодо призначення пенсії за вислугу років (а.с.54-55).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є правомірність відмови відповідача, зазначеної в листі від 13.03.2017 №26/ш-14 щодо зарахування періодів роботи позивача, які дають право на призначення пенсії за вислугу років згідно п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 03.07.1985 до 25.03.2000 в колгоспі «Правда» на посаді вихователя та завідуючої дитячим садком; з 27.03.2000 до 01.03.2001 в СТОВ «Діброва» на посаді завідуючої дитячим садком - яслі; з 28.02.2001 до 26.06.2001 на посаді завідуючої дитячим садком - яслі Лиманської сільської ради народних депутатів та наявність правових підстав для зобов'язання відповідача призначити пенсію за вислугу років згідно п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» .

У відповідності до другого речення частини першої статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції вийшов за межі доводів апеляційної скарги, оскільки під час апеляційного провадження встановлені порушення, допущені судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Положення вказаної статті стосуються порушених прав, тому неможливо зобов'язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, оскільки відсутні факти порушення прав позивача у майбутньому.

Як встановлено вище, позивач звернулася з позовом до суду з позовом про визнання неправомірними дій щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років; зобов'язання відповідача призначити пенсію за вислугу років з моменту звернення - з 27.02.2017.

За результатами вивчення матеріалів щодо звернення позивача до відповідача від 27.02.2017 №26/ш-14, наданих на виконання ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.07.2017, встановлено, що позивач 27.02.2017 звернулася до відповідача з заявою про надання відповіді чи має вона право на призначення пенсії за вислугу років. Дане звернення пенсійним органом розглянуто з наданням відповіді, яку позивач оскаржує як рішення пенсійного органу про відмову в призначення пенсії (а.с.47-55).

З наданих матеріалів встановлено, що позивач з заявою в межах пенсійного законодавства про призначення пенсії до відповідача не зверталася.

Колегія суддів зазначає, що відповідь-роз'яснення пенсійного органу на звернення позивача щодо роз'яснення їй чи має вона право на призначення пенсії за вислугу років не є тотожнім рішенню, яке пенсійний орган в межах своїх дискреційних з повноважень повинен прийняти при особистому зверненні позивача з заявою встановленого зразку про призначення пенсії.

Отже, позивач передчасно звернувся до суду, не дотримавшись обов'язкової процедури особистого звернення до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії з наданням пенсійному органу документів в підтвердження підстав для призначення пенсії за вислугу років і прийняття рішення пенсійним органом за результатами розгляду такої заяви.

Отже, суд першої інстанції неповно з'ясував та дослідив обставини у справі внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними дій пенсійного органу щодо відмови в призначенні пенсії та зобов'язання призначити пенсію, оскільки не мало місця звернення позивача до відповідача в межах пенсійного законодавства, відмовна пенсійна справа відсутня.

З огляду на встановлені обставини та наведені норми процесуального закону позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню в зв'язку з відсутністю на теперішній час об'єкту судового захисту.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції внаслідок неповного з'ясування обставин у справі, що мають значення для справи; невідповідності висновків суду обставинам справи невірно вирішено спір, тому постанова суду підлягає скасуванню, з ухваленням нової про відмову у задоволенні позову повністю.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1 п.3, ст. 202 ч.1 п.1, п.3, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області задовольнити.

Постанову Старобільського районного суду Луганської області від 30 травня 2017 року у справі № 431/2040/17 за позовом ОСОБА_2 до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий Л.А.Василенко

Судді А.В. Гайдар

Р.Ф. Ханова