Справа № 826/8028/16
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 травня 2017 року № 826/8028/16

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс»

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

третя особа ПАТ «Укртрансгаз»

про визнання незаконною та нечинною постанови від 30.09.2015р. №2497 в частині,

В С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» (надалі по тексту - позивач, ТОВ «Нафтогаз-Альянс») звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі по тексту - Комісія, відповідача), третя особа ПАТ «Укртрансгаз» про визнання незаконною та нечинною постанови від 30.09.2015р. №2497 в частині.

Під час розгляду справи представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представником відповідача на адресу суду подано письмові заперечення проти позову, в яких просив суд відмовити у задоволення позову.

Представником третьої особи надано суду письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог в яких просив суд відмовити у задоволення позову.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Постановою від 30.09.2015р. №2497 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затверджений Типовий договір транспортування природного газу. Постанова набрала чинності від 01.12.2015р. у зв'язку з її офіційним оприлюдненням в Офіційному віснику України №93.

Зазначена постанова прийнята на виконання вимог Закону України «Про ринок природного газу» з метою врегулювання відносин суб'єктів ринку природного газу з Оператором ГТС в частині замовлення та отримання послуг транспортування природного газу.

Законом України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015р. №329-VIII (надалі по тексту - Закон №329-VIII) визначені правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку природного газу.

Відповідно до положень ч.1 ст.4 Закону №329-VIII, державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

Згідно до п.32 ст.1 Закону №329-VIII регулятором ринку природного газу є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Частиною 1 ст.32 Закону №329-VIII транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором (ч.2 ст.32 Закону №329-VIII).

Відповідно ч.1 ст.4 Закону України «Про природні монополії» від 20.04.2000р. №1682-ІІІ (надалі по тексту - Закон №1682-ІІІ) державне регулювання діяльності суб'єктів природних монополій у сферах, визначених у статті 5 цього Закону, здійснюється національними комісіями регулювання природних монополій, які утворюються і функціонують відповідно до цього Закону, з особливостями, встановленими законом.

Частиною 1 ст.2 Закону №1682-ІІІ визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають на товарних ринках України, які перебувають у стані природної монополії, та на суміжних ринках.

Статтею 11 Закону №1682-ІІІ передбачено, що Національні комісії регулювання природних монополій (далі - комісії) є державними колегіальними органами, які утворюються та ліквідуються Президентом України.

Комісії підпорядковуються Президенту України, підзвітні Верховній Раді України.

Пунктом 3 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затверджених Указом Президентом України від 10.09.2014р. №71/2014 (надалі по тексту - Положення №71/2014), визначено, що одним із основних завдань Комісії є, зокрема, державне регулювання діяльності суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання, що проводять діяльність на суміжних ринках природного газу, нафтового (попутного) газу, газу (метану) вугільних родовищ та газу сланцевих товщ (далі - природний газ), нафти та нафтопродуктів, а також перероблення та захоронення побутових відходів.

Відповідно до п.13 Положення №71/2014 встановлено, що Рішення НКРЕКП приймаються на засіданнях, які проводяться у формі відкритих або закритих слухань. У разі розгляду питань, що мають важливе суспільне значення, засідання проводяться у формі відкритих слухань, в яких беруть участь представники суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на суміжних ринках, об'єднань споживачів і громадськості.

Рішення, прийняті НКРЕКП, оформлюються постановами і розпорядженнями.

Рішення НКРЕКП, прийняті у межах її повноважень, обов'язкові до виконання суб'єктами природних монополій.

Рішення НКРЕКП можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.

Рішення НКРЕКП, які є нормативно-правовими актами, підлягають обов'язковій державній реєстрації в установленому законодавством порядку, за винятком рішень з питань установлення цін та тарифів (крім установлення цін та тарифів для населення) та рішень з питань функціонування оптового ринку електричної енергії.

Рішення НКРЕКП, які є нормативно-правовими актами, не потребують узгодження з іншими органами державної влади, крім випадків, передбачених законом.

Рішення НКРЕКП, які відповідно до закону є регуляторними актами (крім рішень щодо встановлення тарифів), розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

НКРЕКП має право видавати в установленому порядку разом з органами виконавчої влади спільні акти.

На виконання покладених повноважень, відповідачем з урахуванням ст.4, 32 Закону №329-VIII, пункту 126 Плану діяльності Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, з підготовки проектів регуляторних актів на 2015рік, затвердженого постановою НКРЕКП від 11.12.2014р. №762, Комісією було розроблено проект та затверджено постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2497, Типовий договір транспортування природного газу (надалі по тексту - Типовий договір).

У відповідності ст.9 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003р. №1160-VІ (надалі по тексту - Закону №1160-VІ) оприлюднено проект регуляторного акта - постанови НКРЕКП «Про затвердження Типового договору транспортування природного газу» та аналіз регуляторного впливу з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань шляхом розміщення на офіційному веб-сайті НКРЕКП www.nerc.gov.ua.

Представником відповідача зазначено, що від позивача не надходило зауважень та пропозицій до проекту Типового договору. Представником позивача не спростовано даного твердження.

Відповідно до абз.2 ст.21 Закону №1160-VІ для погодження до уповноваженого органу разом з проектом регуляторного акта подаються аналіз регуляторного впливу цього проекту та копія оприлюдненого повідомлення про оприлюднення проекту з метою одержання зауважень і пропозицій.

Листом Державної регуляторної служби України від 29.09.2015р. №7334/0/20-15 Комісію повідомлено, що за результатами проведеної експертизи проект постанови НКРЕКП відповідає принципам державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності визначених Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Антимонопольний комітет України листом від 29.09.2015р. №129-06/01-9896, повідомило про погодження проекту постанови НКРЕКП «Про затвердження Типового договору транспортування природного газу».

Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини листом від 16.10.2015р. №6711/24468-0-26-15/12.0.1 повідомлено Комісію, що постанова НКРЕКП від 30.09.2015р. №2497 «Про затвердження Типового договору транспортування природного газу» відповідає Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини.

Зазначена постанова НКРЕКП від 30.09.2015р. №2497, була подана у відповідності до п.4.2 розділу IV Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005р. №34/5, зареєстрованого в МЮУ 12.04.2005р. №381/10661 на правову експертизу та державну реєстрацію.

Листом Міністерства юстиції України від 09.11.2015р. №24461-0-26-15/10.1 повернуто постанову НКРЕКП від 30.09.2015р. №2497 після державної реєстрації.

Також, суд звертає увагу на те, що проект Типового договору, розроблено з урахуванням вимог Директиви європейського парламенту та ради 2009/73/ЄС від 13.07.2009р. «Про спільні правила внутрішнього ринку природного газу та про скасування директиви 2003/55/ЄС».

Крім того, Законом №329-VIII до основних завдань Регулятора на ринку природного газу належать сприяння безпечному, надійному та економному функціонуванню газової інфраструктури (газотранспортних і газорозподільних систем, газосховищ та установки LNG), що дасть змогу забезпечити недискримінаційний доступ до неї для всіх замовників, орієнтованість на потреби замовників, достатність потужності для потреб ринку природного газу та енергоефективність, а також можливості для виходу на ринок природного газу виробників газу з альтернативних джерел незалежно від обсягів виробництва (п.4 ч.2 ст.4).

Відповідно ч.5 ст.1 Закону №329-VIII, ринок природного газу функціонує на засадах вільної добросовісної конкуренції, крім діяльності суб'єктів природних монополій, та за принципами, зокрема, невтручання держави у функціонування ринку природного газу, крім випадків, коли це необхідно для усунення вад ринку або забезпечення інших загальносуспільних інтересів, за умови що таке втручання здійснюється у мінімально достатній спосіб.

Частиною 1 ст.19 Закону №329-VIII визначено, що суб'єкти ринку природного газу є рівними у праві на отримання доступу до газотранспортних та газорозподільних систем, газосховищ, установки LNG та на приєднання до газотранспортних і газорозподільних систем.

Відповідно до ч.2 даної статті, оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG зобов'язані за зверненням суб'єкта ринку природного газу (замовника) забезпечити йому доступ до газотранспортної або газорозподільної системи, газосховища або установки LNG.

Оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи зобов'язані за зверненням суб'єкта ринку природного газу (замовника) забезпечити його приєднання до газотранспортної або газорозподільної системи.

Перед укладенням договору з суб'єктом ринку природного газу (замовником) оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG можуть вимагати від такого суб'єкта підтвердження його платоспроможності відповідно до кодексу газотранспортної системи, кодексу газорозподільних систем, кодексу газосховищ або кодексу установки LNG. Така вимога має бути пропорційною і застосовуватися у недискримінаційний спосіб.

У відповідності до ст.33 Закону №329-VIII, оператор газотранспортної системи розробляє кодекс газотранспортної системи за результатами консультацій із суб'єктами ринку природного газу та подає його Регулятору на затвердження. Після затвердження кодексу газотранспортної системи Регулятором оператор газотранспортної системи розміщує його на своєму веб-сайті.

Кодекс газотранспортної системи, затверджений постановою НКРЕКП від 30.03.2015р. №2493 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за №1378/27823.

На виконання вимог ст.32 Закону №329-VIII, відповідач постановою від 30.09.2015р. №2497, зареєстрована в МЮУ 06.11.2015р. №1386/27831, затвердив Типовий договір транспортування природного газу.

Відповідно до абз.3 п.4.1 Типового договору транспортування Замовник зобов'язаний надати Оператору фінансове забезпечення в порядку, встановленому у Кодексу та цьому Договорі.

Положеннями розділу ХІІ Типового договору передбачено, що протягом всього строку отримання Послуг замовник надає Оператору та підтримує на належному рівні фінансове забезпечення відповідно до вимог Кодексу.

Фінансове забезпечення щодо замовленої потужності надає у формах визначених Кодексом, в сумі місячних зобов'язань на користь Оператора.

Фінансове забезпечення щодо послуг балансування надається у формах визначених Кодексом, на користь Оператора згідно з чинним законодавством України.

Отже, Типовий договір транспортування не містить положень щодо розміру та порядку надання замовником послуг транспортування фінансового забезпечення Оператору ГТС, а містить зобов'язання замовника надавати фінансове забезпечення відповідно до Кодексу ГТС.

Тобто, твердження позивача про надання фінансового забезпечення, Типовим договором транспортування природного газу, не відповідає дійсності, та положенням ст.19 Закону №329-VIII.

Враховуючи викладене, на думку суду, позивачем не доведено протиправність винесення оскаржуваної постанови та положень Типового договору та з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАСУ, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАСУ) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.69, 70, 71, 158 - 163 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволення адміністративного позову товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.В. Смолій