Справа № 810/1351/17
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1351/17 Головуючий у 1-й інстанції: Василенко Г.Ю. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

08 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на постанову Київського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено, визнано протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_2 у видачі дублікату втраченого посвідчення, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1993 роках, зобов'язано Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації видати ОСОБА_2 дублікат посвідчення громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1993 роках.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального права та прийняти нову постанову суду, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що позивачем не було подано всіх необхідних документів, а зону посиленого радіоекологічного контролю було виключено, у зв'язку зі змінами в законодавстві України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є особою, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, категорія 4, що підтверджується копією посвідчення серії В-І НОМЕР_1 від 10 квітня 1994 року, виданого Київоблдержадміністрацією.

У зв'язку з втратою вказаного посвідчення ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою від 06 лютого 2017 року щодо видачі йому дублікату посвідчення громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986 - 1993 роках, у зв'язку з втратою позивачем оригіналу посвідчення громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986 - 1993 роках (категорія 4) серії В-І НОМЕР_1, до якої позивачем долучено копію оголошення в газеті «Майдан-Брок» №4 (839) від 26 січня 2017 року, копію паспорту, 2 фотокартки, копію посвідчення громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986 - 1993 роках НОМЕР_1, категорії 4 серії В-І, виданого 10 березня 1994 року, копію повідомлення про надання підтвердження щодо видачі посвідчення, копію трудової книжки, копію довідки про реєстрацію місця проживання.

Листом від 17 лютого 2017 року №05-59-338 відповідач повідомив ОСОБА_2 про відмову у видачі дублікату посвідчення громадянина який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986 - 1993 роках у зв'язку з тим, що на даний момент позивач не проживає на території забрудненої зони та не належить до 4 категорії потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 зберігається за особою, якій він присвоєний, довічно, оскільки його отримання до 01 січня 2015 року відбулось правомірно, а подання всіх документів для видачі дубліката посвідчення зобов'язує орган видати такий дублікат.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами врегульовані Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є, серед іншого, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно п.4 ч.1 ст.11 наведеного Закону до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до п.6 Порядку особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Вказаним Порядком передбачено процедуру видачі дублікату посвідчення громадянина який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986 - 1993 роках, а саме, відповідно до п.11 у разі втрати або псування посвідчення замість нього видається дублікат на підставі раніше поданих документів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, а також особистої заяви (з поясненням обставин втрати або псування посвідчення і зазначенням його номера і дати видачі) та публікації в пресі повідомлення про визнання втраченого посвідчення недійсним.

Дублікат видається органом, який видав посвідчення, або органом, який видає такі посвідчення за новим місцем проживання громадянина, на підставі завірених в установленому порядку копій документів, зазначених у пункті 10 цього Порядку. Угорі у лівому кутку посвідчення ставиться штамп або робиться чорним чорнилом надпис: «Дублікат. Видано замість посвідчення серії ... N ...».

У разі відшукання втраченого посвідчення воно підлягає обов'язковому здаванню для знищення органові, яким видано його дублікат.

Матеріалами справи підтверджується, що 10 квітня 1994 року позивачем отримано посвідчення серії В-І НОМЕР_1 особи, яка постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю, категорія 4, та у зв'язку з його втратою ОСОБА_2 звернувся до відповідача з відповідною заявою щодо видачі дубліката цього посвідчення, до якої додав передбачені Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, документи.

В обґрунтування відмови у видачі дублікату втраченого посвідчення відповідач неправомірно послався на необхідність додання позивачем до заяви подання місцевого органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання, передбаченого п.10 Порядку, оскільки такий документ подається для видачі посвідчення, в той час, як позивач звертався за видачею саме дубліката посвідчення та наведена процедура врегульована п.11 Порядку, зокрема, дублікат видається на підставі, саме, раніше поданих документів, зазначених у п.10.

Також відповідач у листі від 17 лютого 2017 року №05-59-338 послався на Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ (набрав чинності 01 січня 2015року), яким внесено зміни до Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, виключено абз.5 ч.2 ст.2 вказаного Закону, а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю.

Враховуючи, що у відповідності до ч.1 ст.2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» територія, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, поділяється на зони залежно від ландшафтних та геохімічних особливостей ґрунтів, величини перевищення природного доаварійного рівня накопичення радіонуклідів у навколишньому середовищі, пов'язаних з ними ступенів можливого негативного впливу на здоров'я населення, вимог щодо здійснення радіаційного захисту населення та інших спеціальних заходів, з урахуванням загальних виробничих та соціально-побутових відносин, тому виключення зони посиленого радіоекологічного контролю може свідчити лише про зміну вищезазначених характеристик, які впливають на визначення певної зони.

При цьому, виключення з правового регулювання такої зони, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, як зона посиленого радіоекологічного контролю, мало наслідком лише скасування компенсацій та пільг особам, віднесеним до категорії 4, які були гарантовані державою до 01 січня 2015 року, оскільки жодних змін у правовому регулюванні статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не відбулось.

Виключення законодавцем з 01 січня 2015 року з правового поля зони посиленого радіоекологічного контролю не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки наявність такого статусу пов'язана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01 січня 2015 року.

Таким чином, отримання позивачем статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 відбулось правомірно до 01 січня 2015 року, що підтверджувалось відповідним посвідченням громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4, яке не вилучалось та не визнавалось недійсним, а зміни, внесені до законодавства про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не впливають на можливість позивача отримати дублікат втраченого посвідчення, виданого на підставах, визначених законодавством.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності відмови відповідача у видачі ОСОБА_2 дублікату втраченого посвідчення громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1993 роках, та необхідності зобов'язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації видати позивачу дублікат відповідного посвідчення.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 10 серпня 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Мельничук В.П.