Справа № 554/563/17
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 р.Справа № 554/563/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача та апелянта Каліновської О.Г.

третьої особи Шпетного П.О.

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 20.04.2017р. по справі № 554/563/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції у м. Полтаві

третя особа: Інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві Шпетний П.О.

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач), звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції у м. Полтаві (далі - УПП у м. Полтаві, відповідач), третя особа: Інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві Шпетний П.О., в якій просив суд скасувати постанову серії АР №700376 від 14.01.2017 року про накладення адміністративного стягнення в сумі 510 грн. за ч. 2 ст. 126 та ч.5 ст.121 КУпАП.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 20.04.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.

Постанову серії АР №700376 від 14.01.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 510 грн. за ч. 2 ст. 126 та ч.5 ст.121 КУпАП скасовано.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову - про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на доводи, викладені в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні представник відповідача та апелянта, а також третя особа повністю підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити.

Позивач заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що відповідно до постанови серії АР №700376 від 14.01.2017 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. за ч. 2 ст. 126 та ч.5 ст.121 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з позовом, в якому в обґрунтування своєї позиції зазначив, що відповідачем протиправно, необґрунтовано та безпідставно, порушуючи його права та охоронювані законом інтереси, ігноруючи доводи та пояснення, за відсутності жодних доказів провини, було складено вищезазначену постанову Серії АР №700376 від 14.01.2017 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не підтверджено жодними належними та допустимими доказами правомірності свого рішення, у зв'язку з чим оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, з порушенням права позивача на перекладача, тому підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення Серії АР №700376 від 14.01.2017 року, інспектором було встановлено, що позивач 14.01.2017 року, керуючи автомобілем ВАЗ 2109 д.н. НОМЕР_1 в м. Полтава по вулиці Ціолковського, не був пристебнутий ременем безпеки та не надав документи, що надають право керування транспортним засобом (а.с.11).

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП про адміністративні правопорушення, настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП про адміністративні правопорушення, настає в разі порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

В свою чергу, відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення. Перекладач зобов'язаний з'явитися на виклик органу (посадової особи) і зробити повно й точно доручений йому переклад (ст.274 КУпАП).

Матеріалами справи та в ході її розгляду підтверджено, що позивач є громадянином Іраку, прибув в Україну з метою навчання в Українській медичній стоматологічній академії з англомовним викладанням, не володіє українською мовою (а.с. 6-8, 12), а тому він має беззаперечне право на перекладача та юридичну допомогу. Вказані обставини позивач підтвердив у судовому засіданні.

Однак, відповідач не дотримав вищезазначених вимог законодавства при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, що є безумовною підставою скасування оскаржуваного рішення.

Щодо посилання апелянта на те, що позивач не заявляв клопотань про правову допомогу та перекладача, колегія суддів зазначає, що позивач в судовому засіданні пояснив, що він не розумів, що відбувалося під час зупинки його транспортного засобу, оскільки не володіє українською мовою.

Окрім того, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2017 року по цій справі зобов'язано відповідача надати відеозапис адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідачем всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України, не надано жодних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім того, в судовому засіданні представник відповідача підтвердив той факт, що відеозапису адміністративного правопорушення не існує, свідки під час події не залучалися.

В свою чергу, позивач у судовому засіданні заперечував проти адміністративного порушення, зазначивши, що він був пристебнутий ремнем безпеки, а також надав до суду дублікат посвідчення водія на його ім'я, копію страхового поліса, а також довідку про крадіжку його особистих документів (а.с.9,13-15).

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям, зазначених в ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана постанова серії АР №700376 від 14.01.2017 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. за ч. 2 ст. 126 та ч.5 ст.121 КУпАП прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України, а отже є безпідставною та необґрунтованою.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про її скасування.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 20.04.2017р. по справі № 554/563/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Зеленський В.В. Чалий І.С.
Повний текст ухвали виготовлений 10.08.2017 р.