Справа № 826/743/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

11 серпня 2017 року справа №826/743/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовомМалинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області
доПублічного акціонерного товариства "Банк Національний Кредит"
простягнення податкового боргу

В С Т А Н О В И В:

Малинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк Національний Кредит" (далі по тексту - відповідач, ПАТ "Банк Національний Кредит"), в якому просить стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 3 106,75 грн.

Згідно з даними інтегрованої картки за ПАТ "Банк Національний Кредит" обліковується заборгованість (недоїмка) перед бюджетом у загальній сумі 3 106,75 грн., з яких по земельному податку в сумі 282,21 грн. та по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 2 824,54 грн.

Оскільки в добровільному порядку сума заборгованості відповідачем не сплачена, позивач вважає цю суму податковим боргом та просить стягнути його у судовому порядку.

Відповідач подав до суду письмові заперечення проти адміністративного позову, у яких заперечує проти стягнення з нього податкового боргу у зв'язку із тим, що відповідач перебуває в процедурі ліквідації та не має правових підстав для задоволення кредиторських вимог позивача поза процедурою ліквідації, в інший, ніж передбачено законом черговості спосіб, адже в протилежному випадку будуть порушені права інших кредиторів відповідача.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Згідно з визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлює, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Матеріали справи підтверджують, що спірна сума заборгованості по земельному податку в сумі 282,21 грн. та по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 2 824,54 грн. виникла внаслідок несплати відповідачем сум податкових зобов'язань, самостійно визначених у податкових деклараціях по відповідним податкам за 2015 рік.

Доказів сплати визначеної суми податкового зобов'язання у встановлені строки до суду не надано, а тому спірна сума заборгованості вважається податковим боргом.

Суд встановив, що позивач надіслав відповідачу податкову вимогу від 04 листопада 2015 року №502-25, яка, згідно з відміткою на повідомленні про вручення поштового відправлення, вручена представнику відповідача 29 лютого 2016 року.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 червня 2015 року №114 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Національний Кредит" на підставі постанови Правління Національного банку України від 05 червня 2015 року №358 "Про віднесення ПАТ "Банк Національний Кредит" до категорії неплатоспроможних", з 08 червня 2015 року розпочато процедуру виведення Відповідача з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 08 червня 2015 року по 07 вересня 2015 року включно, призначено уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Національний Кредит" Онищука Д.В.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб від 03 липня 2015 року №126 та наказу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03 липня 2015 року №208 з 03 липня 2015 року уповноваженою особою на здійснення тимчасової адміністрації призначено Паламарчука В.В.

З 31 серпня 2015 року на підставі рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28 серпня 2015 року №159 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Національний Кредит" та делегування повноважень ліквідатора банку" та постанови Правління Національного банку України від 28 серпня 2015 року №563 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Національний Кредит" припинено здійснення тимчасової адміністрації у відповідача, розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Національний Кредит" з 31 серпня 2015 року по 30 серпня 2016 року. Уповноваженою особою на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Національний Кредит" призначено Паламарчука В.В.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 серпня 2016 року №1554 строк здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк Національний Кредит" та повноваження ліквідатора Паламарчука В.В. продовжено на два роки по 31 серпня 2018 року включно.

Відповідно до пункту 1.3 Податкового кодексу цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Відповідно до пункту 1 частини п'ятої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Згідно з частиною третьою статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов'язаннями банку із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що спірна сума заборгованості виникла саме під час проведення ліквідаційної процедури відповідача.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Згідно з частиною другою статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Таким чином, законом встановлено певний порядок задоволення вимог кредиторів після початку ліквідаційної процедури, яким встановлено визначений строк для їх пред'явлення та черговість задоволення.

Матеріалами справи підтверджується, що відомості про ліквідацію ПАТ "Банк Національний Кредит" опубліковано 03 вересня 2015 року у газеті "Голос України" №162(6166), проте позивачем у визначений частиною 1 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" строк, відповідні кредиторські вимоги не заявлено.

Разом з тим, згідно з частинами четвертою та восьмою статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Отже, питання стягнення з відповідача спірної суми заборгованості може бути вирішене лише шляхом розгляду заяви про включення до реєстру кредиторів.

У будь-який інший спосіб вказані кошти під час ліквідаційної процедури не можуть стягуватися.

У випадку невизнання Фондом вимог позивача та невключення їх до реєстру кредиторів, відповідне рішення може бути оскаржене у встановленому порядку.

Таким чином, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним нормативно-правовим актом з питань погашення податкових зобов'язань та стягнення податкового боргу з банків, на які поширюються норми цього Закону, визначено відповідну процедуру пред'явлення, розгляду та вирішення вимог, які ставить в даній справі податковий орган.

Оскільки встановлена вказаним Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" процедура не передбачає звернення податкового органу до суду за стягненням податкової заборгованості, а визначає загальний порядок заявлення кредиторських вимог до уповноваженої на ліквідацію банку особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позивачем невірно обрано спосіб захисту інтересів, що виключає можливість задоволення даного позову.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з ПАТ "Банк Національний Кредит" суми податкового боргу у розмірі 3 106,75 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Малинській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області відмовити повністю.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя В.А. Кузьменко