Справа № 806/1593/17
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року Житомир справа № 806/1593/17

категорія 2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Липи В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання надати інформацію за запитом від 27.04.2017 року,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії (бездіяльність) Головного управління Національної поліції в Житомирській області в частині ненадання інформації (публічної інформації) за запитом від 27 квітня 2017 року;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області надати інформацію (публічну інформацію) за запитом від 27 квітня 2017 року;

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27 квітня 2017 року звертався до Головного управління Національної поліції в Житомирській області із запитом про надання публічної інформації. Вказує, що за результатами розгляду поданої заяви запитуваної інформації не отримав. Вважає, що Головне управління Національної поліції в Житомирській області діє неправомірно та проявляє неправомірну бездіяльність в невиконанні вимог Закону України "Про інформацію", Закону України "Про доступ до публічної інформації", Закону України "Про звернення громадян".

Позивач в судове засідання не прибув, надіслав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Представник відповідача про час, дату та місце розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином. Проти позову заперечує з мотивів, викладених в письмових запереченнях. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Справа розглядається судом за наявними у ній доказами на підставі положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 27 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області Печененка В.П. із запитом про надання публічної інформації, відповідно до змісту якого просив надіслати рекомендованим листом засвідчену копію відомостей про доходи, майно, витрати (копію декларації із дозволеними відомостями) співробітника ГУНП в Житомирській області Дзиганського Романа Романовича за 2015 рік. (а.с. 4)

Запит ОСОБА_1 від 27.04.2017р. зареєстровано у відділі документального забезпечення ГУНП у Житомирській області 03 травня 2017 року за №154 та надіслано до підрозділу виконавця, Управління кадрового забезпечення ГУНП у Житомирській області, де проведено його внутрішню реєстрацію 04 травня 2017 року за №15. (а.с. 13)

10 травня 2017 року відповідачем на адресу позивача надіслано лист №15зі/105/05/12-2017 від 10.05.2017, яким повідомлено, що запит щодо надання публічної інформації стосовно працівника Головного управління Національної поліції в Житомирській області Дзиганського Романа Романовича розглянуто. Проінформовано, що у 2016 році Дзиганським Р.Р. задекларовано особистий дохід за 2015 рік у розмірі 123 740 (сто двадцять три тисячі сімсот сорок гривень). У власності декларанта перебуває: земельна ділянка - 0,12 га, житловий будинок - 56,4 кв.м; квартира - 40,1 кв.м, квартира 51 кв. м., автомобілі марки VOLVO 740 - 1991 року випуску та SUBARU FORESTER - 2000 року випуску, причеп легковий КЗАМ 8840 - 1993 року випуску, цінні папери номінальною вартістю 21 грн. (двадцять одна гривня). (а.с. 14)

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд звертає увагу на наступне.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI.

Публічна інформація, згідно зі ч. 1 ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно із статтею 4 Закону України "Про доступ до публічної інформації", доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

За загальним правилом публічна інформація є відкритою (частина друга статті 1 зазначеного Закону). Виняток становить інформація з обмеженим доступом, яка поділяється на конфіденційну, таємну та службову інформацію (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 10 Закону України "Про доступ до публічної інформації", кожна особа має право: знати у період збирання інформації, але до початку її використання, які відомості про неї та з якою метою збираються, як, ким і з якою метою вони використовуються, передаються чи поширюються, крім випадків, встановлених законом; доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається; вимагати виправлення неточної, неповної, застарілої інформації про себе, знищення інформації про себе, збирання, використання чи зберігання якої здійснюється з порушенням вимог закону; на ознайомлення за рішенням суду з інформацією про інших осіб, якщо це необхідно для реалізації та захисту прав та законних інтересів; на відшкодування шкоди у разі розкриття інформації про цю особу з порушенням вимог, визначених законом. Обсяг інформації про особу, що збирається, зберігається і використовується розпорядниками інформації, має бути максимально обмеженим і використовуватися лише з метою та у спосіб, визначений законом.

Частиною 3 статті 10 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані: надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом; використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом; вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб; виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується.

Відмова особі в доступі до інформації про неї, приховування, незаконне збирання, використання, зберігання чи поширення інформації можуть бути оскаржені (ч. 5 ст. 10 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Пунктом 1 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Пунктом 6 частини 1 статті 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Так, частиною 1 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до частини 6 статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону (відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, місця проживання, дати народження фізичних осіб, щодо яких зазначається інформація в декларації, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації (крім області, району, населеного пункту, де знаходиться об'єкт).

Згідно з ч. 2 ст. 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації", доступ до інформації може забезпечуватися як шляхом надання копій документів, так і шляхом перегляду документів за місцезнаходженням розпорядника інформації.

Водночас, суд наголошує, що частиною 7 статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що сама по собі декларація працівника поліції надана бути не може, оскільки вона, крім відкритої інформації декларанта, також містить інформацію з обмеженим доступом, а саме відомості зазначені в абзаці четвертому частини першої статті 47 Закону України "Про запобігання корупції".

Належною формою надання відповіді на запит позивача про надання публічної інформації в даному випадку є надання інформації щодо співробітника поліції, яка міститься в його декларації, крім тієї, що зазначена в абзаці 4 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про запобігання корупції".

Така ж правова позиція також викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України, зокрема від 09 листопада 2016 року по справі № 806/602/16 та 23 січня 2017 року по справі №814/326/16, та узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, наведеною в постановах від 21 червня та 08 листопада 2016 року (справи № 826/14553/13-а і № 299/14553/13-а відповідно).

При цьому, нормами Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що завіряти копії документа, що надається у відповідь на інформаційний запит не вимагається від розпорядника.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачу Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області надано відомості про майно, доходи, витрати співробітника Головного управління Національної поліції в Житомирській області (дозволені відомості) із декларації Дзиганського Р.Р. за 2015 рік, які оформлені листом №15зі/105/05/12-2017 від 10.05.2017.

Отже, відповідач надав належним чином оформлену відповідь на запит ОСОБА_1 про надання публічної інформації від 27.04.2017 у строки, визначені Законом України "Про доступ до публічної інформації".

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачу було надано запитувану ним інформацію у порядку та у термін визначений Законом України "Про доступ до публічної інформації", а тому позов є безпідставним та у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 86, 128, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.А. Липа