Справа № 826/16762/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

11 серпня 2017 року справа №826/16762/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ДЦ Україна"
прозастосування заходів реагування
В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (далі по тексту - позивач, ГУ ДСНС у місті Києві) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЦ Україна" (далі по тексту - відповідач, ТОВ "ДЦ Україна"), в якому просить застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень відповідача за адресою: вулиця Кіото, 8 у м. Києві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 січня 2017 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі №826/16762/16.

ГУ ДСНС у місті Києві у період з 06 жовтня 2016 року по 07 жовтня 2016 року проведено планову перевірку щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки ТОВ "ДЦ Україна", за результатами якої складено відповідний акт №29/332 (далі по тексту - акт перевірки).

Перевіркою виявлено порушення відповідачем норм пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, зокрема:

- не надані акти проведення схованих робіт на прокладення електропроводки (пункт 1.12 розділу IV Правил пожежної безпеки в України (далі по тексту - Правила);

- у приміщеннях використовуються тимчасові дільниці електромережі (пункт 1.8 розділу IV Правил);

- електрощити, групові електрощитки не захищені автономними системами пожежогасіння (пункт 1.16 розділу IV Правил);

- не проведено заміру опору ізоляції електричних мереж та електроустановок (пункт 1.20 розділу IV Правил);

- приміщення персоналу та підсобне приміщення не обладнані системою автоматичної пожежної сигналізації з виведенням сигналу від приймально-контрольного приладу на пульт цілодобового пожежного спостереження (пункти 1.1, 1.2, 1.4 розділу V Правил);

- приміщення торгівельної зали обладнані не сертифікованими пожежними сповіщувачами (пункти 1.1, 1.2, 1.4 розділу V Правил);

- не наданий договір на технічне обслуговування системи автоматичної пожежної сигналізації з спеціалізованою організацією, яка отримала ліцензію на право виконання цих робіт (пункт 1.4 розділу V Правил, пункт 5.7, додаток Ж пункт Ж.2.4 ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту");

- не надані підтверджуючі документи щодо виведення тривожних сповіщень від приладу приймально-контрольного пожежної системи на пульт цілодобового пожежного спостереження (пункти 1.1, 1.2 розділу V Правил, пункт 5.8, 12.1.1, 12.2.2 ДБН В.2.5-56:2014, пункт 23 частини 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України);

- підсобне приміщення не відокремлене від офісу та торгівельного залу аптеки протипожежними перегородками 1-го типу та протипожежними дверима ІІ-го типу з межею вогнестійкості ЕІ 30 (пункт 2.3 розділу ІІІ Правил, пункти 2.12, 2.14, 4.13 ДБН В.1.1-7-2002 "Пожежна безпека об'єктів будівництва", пункт 9.3.6 ДБН В.2.2-9-2009 "Громадські будинки та споруди");

- керівником не визначені обов'язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки та не призначено відповідальних за пожежну безпеку приміщень, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту (пункт 2 розділу ІІ Правил);

- посадова, особа не пройшла навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки (пункт 16 розділу ІІ Правил);

- не надані підтверджуючі матеріали щодо обов'язкового страхування цивільної відповідальності суб'єкту господарювання за шкоду, яка може бути заподіяна пожежами та аваріями (стаття 49 Кодексу цивільного захисту України);

- приміщення експлуатуються без декларацій відповідальності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (частина друга статті 57 Кодексу цивільного захисту України).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач здійснює свою господарську діяльність із порушенням вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, а порушення виявлені під час перевірки відповідачем не усунуто.

Відповідач подав до суду письмове заперечення проти позову, у якому зазначив про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки частина виявлених порушень вже усунена, а інша частина порушень, наведених у акті перевірки, є такою, що не відповідає нормам чинного законодавства, акт містить посилання на неіснуючі порушення або нормативні акти, які не можуть бути застосовані до фактичних обставин, виявлених в ході перевірки.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Частиною четвертою статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.

Згідно частини п'ятої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Частиною сьомою статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16 січня 2013 року №20/2013, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України (далі - Міністр).

ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Згідно пункту 6 вказаного Положення ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Частина перша статті 67 Кодексу цивільного захисту України передбачає, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб'єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов'язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Як визначено згідно частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Відповідно до частини другої статті 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Виходячи із системного аналізу вказаних положень законодавства, суд приходить до висновку, що можливість та необхідність звернення ГУ ДСНС до адміністративного суду з позовом про застосування відповідних заходів реагування шляхом зупинення роботи підприємства виникає виключно за умови, коли виявлені за результатами перевірки суб'єкта господарювання порушення вимог законодавства в сфері техногенної та пожежної безпеки створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей, та за умови існування таких порушень на момент прийняття рішення адміністративним судом.

При цьому, слід зауважити, що захід реагування у вигляді повного зупинення роботи підприємства до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо виявлені допущені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей і коли неефективними виявилися інші методи та заходи реагування.

Згідно частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Проте, суд звертає увагу, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів та не навів достатніх підстав, які б могли стати підставою для повного зупинення ТОВ "ДЦ Україна" експлуатації приміщень за адресою: вулиця Кіото, 8 у м. Києві шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері, з урахуванням наступного.

Зокрема, позивачем не надані суду докази складання відносно відповідача приписів, протоколів чи розпоряджень про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, виявлених під час їх перевірки та зафіксованих в акті від №29/332, застосування до відповідача інших заходів реагування, тобто не надано доказів, які б свідчили про реалізацію позивачем належним чином наданих законом повноважень.

Натомість, незважаючи на відсутність складених відносно відповідача припису, протоколу чи розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, останніми станом на 10 січня 2017 року, тобто станом на момент відкриття провадження у даній справі, вчинено заходи по усуненню виявлених перевіркою порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Щодо виявлених в акті перевірки порушень позивач надав суду докази їх усунення або проведення робіт з метою такого усунення, а саме:

- наказ генерального директора ТОВ "ДЦ Україна" від 16 січня 2017 року №0012/1 щодо забезпечення усунення порушень, зафіксованих ГУ ДСНС у акті №29/332;

- на усунення порушень пункту 1.12 розділу IV Правил надано акт проведення прихованих робіт;

- на усунення порушень пункт 1.20 розділу IV Правил надано копію технічного звіту щодо перевірки технічного стану діючого електрообладнання, заземлювачів, автоматичних вимикачів і ліній електропередач разом з електровимірювальними і випробувальними роботами від 10 грудня 2015 року;

- на усунення порушень пунктів 1.1, 1.2, 1.4 розділу V Правил надано копії фотознімків, які підтверджують встановлення у приміщенні персоналу та підсобному приміщенні системи автоматичної пожежної сигналізації, а також пожежних сповіщувачів у торгівельному залі;

- на усунення порушень пункту 1.4 розділу V Правил, пункт 5.7, додаток Ж пункт Ж.2.4 ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту" надано копію договору про технічне обслуговування систем автоматичної пожежної сигналізації від 19 липня 2016 року №ТО16-298/01/Д, укладеного орендодавцем приміщення із ТОВ "Дозор";

- на усунення порушень пунктів 1.1, 1.2 розділу V Правил, пункт 5.8, 12.1.1, 12.2.2 ДБН В.2.5-56:2014, пункт 23 частини 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України надано копію договору про спостерігання за пожежною автоматикою на об'єкті від 03 грудня 2015 року №С15-349/01/Д, укладеного орендодавцем приміщення із ТОВ "Дозор", а також копію ліцензії серії АВ №548399, виданої 10 вересня 2010 року Державним департаментом пожежної безпеки МНС України, яка підтверджує право ТОВ "Дозор" на здійснення такої діяльності;

- на усунення порушень пункту 2.3 розділу ІІІ Правил, пункти 2.12, 2.14, 4.13 ДБН В.1.1-7-2002 "Пожежна безпека об'єктів будівництва", пункт 9.3.6 ДБН В.2.2-9-2009 "Громадські будинки та споруди" надано копію кошторису до специфікації №ОБ-1 від 22 грудня 2016 року, копію акту виконаних робіт по влаштування протипожежних заходів магазину "Ватсонс", м. Київ, вул. Кіото та копію акту на закриття прихованих робіт, які підтверджують виконання заміни відповідних дверей та встановлення перегородки;

- на усунення порушень пункту 2 розділу ІІ Правил надано копію наказу генерального директора позивача від 19 серпня 2016 року №0405/7, яким покладено відповідальність за стан охорони праці та пожежної безпеки в приміщенні магазину на керуючого магазином - ОСОБА_1;

- на усунення порушень пункту 16 розділу ІІ Правил надано копію посвідчення про проходження навчання з питань пожежної безпеки ОСОБА_1, яке видано 30 листопада 2016 року.

Що стосується порушення вимог пункту 1.8 розділу IV Правил в частині використання у приміщеннях тимчасових дільниць електромережі, відповідач зазначає, що наведене не відповідає дійсності та в якості підтвердження не використання таких дільниць надає копію фотознімку, доповідну начальника відділу охорони праці та пожежної безпеки, наказу від 16 січня 2017 року №0012/1. Наведене не спростовано позивачем в ході розгляду справи.

З приводу встановленого порушення пункту 1.16 розділу IV Правил, а саме не забезпечення захищення електрощитів, групових електрощитів автономними системами пожежогасіння, то суд зазначає, що згідно наказом Міністерства внутрішніх справ України "Про внесення змін до Правил пожежної безпеки в Україні" від 15 серпня 2016 року №810 у пункті 1.16 розділу IV Правил слова "бути захищені автономними системами пожежогасіння та" виключено, а тому доводи позивача про вчинення відповідачем даного порушення є безпідставними.

Також суд не погоджується із твердженнями позивача про порушення відповідачем статті 49 Кодексу цивільного захисту України в частині ненадання підтверджуючих документів щодо обов'язкового страхування цивільної відповідальності суб'єкту господарювання за шкоду, яка може бути заподіяна пожежами та аваріями, оскільки згідно частини другої вказаної статті Кодексу страховий захист населення від надзвичайних ситуацій забезпечується добровільним страхуванням відповідно до закону, тобто не є обов'язковим, що не дає підстав для висновку про порушення відповідачем вказаної норми.

Безпідставними вважає суд і доводи позивача про порушення відповідачем частини другої статті 57 Кодексу цивільного захисту України в частині експлуатації приміщення без декларацій відповідальності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, так як частиною четвертою вказаної статті Кодексу передбачено, що декларація не подається, зокрема, на використання об'єктів, що в установленому законодавством порядку приймаються в експлуатацію після завершення будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.

В даному випадку відповідачем залучено до матеріалів справи копію акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 17 серпня 2006 року за адресою вул. Кіото 8 у місті Києві, що, у свою чергу, виключає можливість порушення позивачем частини другої статті 57 Кодексу цивільного захисту України, про що стверджує позивач.

В ході розгляду даної справи позивачем чином не спростовано наведених обставин щодо усунення відповідачем виявлених під час перевірки порушень, а також не доведено недостатності цих заходів тощо.

Наведене підтверджує, що відповідачем здійснено заходи щодо усунення виявлених порушень, зважаючи на що суд не вбачає реальної загрози життю та здоров'ю людей.

Таким чином, на момент вирішення спору відповідачем усунуто порушення вимог пожежної безпеки, які зафіксовані в акті перевірки та стали підставою для звернення ГУ ДСНС України до суду щодо застосування заходів реагування.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення подальшої роботи ТОВ "ДЦ Україна" шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощитки та вхідні двері, та про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ГУ ДСНС.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві відмовити повністю.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя В.А. Кузьменко