Справа № 826/10491/14
Суддя: Прокопенко О.Б.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

31 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Прокопенка О.Б.,

суддів: Гриціва М.І.,

Кривенди О.В., -

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при Міністерстві внутрішніх справ України, Департаменту державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - ОСОБА_4, про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 11 квітня 2017 року постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 9 квітня 2015 року у цій справі залишив без змін.

Не погодившись із такою ухвалою суду касаційної інстанції, ОСОБА_3 подала заяву про її перегляд Верховним Судом України з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до частини першої статті 238 КАС заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, установлених пунктом 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення рішення, про перегляд якого подається заява.

Відповідно до частини п'ятої статті 238 КАС у разі пропущення строку, встановленого частинами першою-четвертою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. Питання про поновлення строку вирішується колегією суддів під час вирішення питання про допуск справи до провадження.

Згідно з відбитком поштового штемпеля на конверті заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 квітня 2017 року подана 18 липня 2017 року, тобто з пропуском трьохмісячного строку, встановленого частиною першою статті 238 КАС.

У заяві ОСОБА_3 міститься клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 квітня 2017 року.

Викладені у клопотанні обставини пропуску зазначеного процесуального строку та додані до заяви матеріали дають підстави для висновку, що цей строк пропущений ОСОБА_3 з поважних причин та підлягає поновленню.

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС мотивом перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є, зокрема, неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На обґрунтування заяви ОСОБА_3 додала копії рішень Вищого адміністративного суду України від 19 квітня 2007 року, 26 січня 2012 року, 21 травня 2014 року, 16 червня, 16 липня, 4 серпня, 30 вересня 2015 року, 9 лютого 2017 року (№№ 4-2106/05, К-36171/10, К/9991/31468/12, К/800/18198/15, К/800/31718/14, К/800/1246/15, К/800/5729/15, К/800/3113/15 відповідно) та Верховного Суду України від 23 квітня 2012 року, 22 жовтня 2013 року (№№ 21-239а11, 21-104а13 відповідно), які, на думку заявника, підтверджують неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права та процесуального права.

Проте аналіз зазначених судових рішень не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Так, в оскаржуваному рішенні суд касаційної інстанції, залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову, погодився з їхнім висновком про безпідставність позовних вимог позивача, оскільки судами досліджено, що станом на час розгляду справи судом першої інстанції, обтяжень щодо транспортного засобу немає. Проте, заява ОСОБА_3 та документи, які необхідні для вчинення перереєстрації транспортного засобу, як це передбачено вимогами Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, та Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої Міністерством внутрішніх справ України від 11 серпня 2010 року № 379, позивачем не подавалися, і, відповідно, у відповідача відсутні.

У наданих для порівняння рішеннях (від 19 квітня 2007 року, 26 січня 2012 року, 4 серпня 2015 року), на відміну від рішення, про перегляд якого заяву, предметом спорів була відмова органів державної автомобільної інспекції у державній реєстрації (зняття з обліку) транспортних засобів. Зокрема, у рішенні від 21 травня 2014 року - протиправність дій заступника начальника (його заступника) Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ по винесенню в рамках виконавчого провадження постанов про розшук майна боржника, оголошення в розшук перелічених автомобілів, як майна третьої особи; бездіяльність ВДВС Чернівецького МУЮ по не надісланню постанови про розшук майна боржника; скасування постанови заступника начальника Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ по винесенню в рамках виконавчого провадження постанов про розшук майна боржника, оголошення в розшук перелічених автомобілів, як майна третьої особи. В ухвалі від 16 червня 2015 року - недійсність та видалення приватного обтяження запис № 1, яке зареєстровано Одеською філією Держінформ'юст; недійсність запису № 1 про приметане обтяження заставного рухомого майна; зобов'язання Держінформ'юст внести запис до державного реєстру обтяжень рухомого майна про припинення запису № 1. У рішеннях від 16 липня, 30 вересня 2015 року, 9 лютого 2017 року - стягнення податку з власників транспортних засобів у справах за позовами органів державної податкової інспекції до ОСОБИ_2, ОСОБИ_1, ОСОБИ_2 (відповідно).

Тобто зазначені судові рішення ухвалені за наслідками вирішення інших спорів у відносинах, які не є подібними до відносин, які виникли у справі, про перегляд якої просить заявник, що, в свою чергу, призвело до іншого їх правового регулювання.

Тому підстав для висновку про наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального та процесуального права у подібних правовідносинах немає.

Колегія суддів не може взяти надані на підтвердження неоднакового правозастосування постанови Верховного Суду України, оскільки вони не є судовим рішенням, які прийняті за правилами глави 2 Розділу IV КАС, і, відповідно, не можуть підтверджувати наявність підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 237 КАС.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд судових рішень у цій справі.

Керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при Міністерстві внутрішніх справ України, Департаменту державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - ОСОБА_4, про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди задовольнити.

Поновити строк ОСОБА_3 для подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 квітня 2017 року.

Відмовити у допуску справи за позовом ОСОБА_3 до центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при Міністерстві внутрішніх справ України, Департаменту державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - ОСОБА_4, про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 квітня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.Б. Прокопенко
Судді: М.І. Гриців
О.В. Кривенда