Справа № 490/360/17
Суддя: Черенкова Н. П.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/278/2017 Справа № 490/360/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
09 серпня 2017 року м. Миколаїв
Центральний районний суд міста Миколаєва в складі :
головуючого судді - Черенковій Н.П.,
при секретарі - Шевельовій Я.С.,
за участю представників відповідача Кравченко О.А., Нефьодова О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинення певних дій, -
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просив визнати дії Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про виготовлення будівельного паспорту на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 незаконними; зобов`язати Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради виготовити будівельний паспорт на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 .
23.12.2016 року позивач звернувся до Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради з письмовою заявою на видачу будівельного паспорта забудови земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак, листом від 10.01.2017 року йому було відмовлено у видачі будівельного паспорта, так як відповідно до плану зонування території міста Миколаєва, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 11.08.2016 року №6/3, вищевказана земельна ділянка розташована у територіальній зоні зелених насаджень в санітарно-захисній зоні(С-6) та її не віднесено до переліку переважних, супутніх та допустимих видів використання. Разом з цим йому було повернуто пакет поданих документів для видачі будівельного паспорта.
Вважає, що дані дії є незаконними та суперечать нормам чинного законодавства, в зв`язку з чим звернувся за захистом своїх прав до суду.
Представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутності та позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що наміри забудови земельної ділянки, для зазначеної територіальної зони, не відповідають вимогам Генерального плану м. Миколаєва, Плану зонування території м. Миколаєва для об*єкта містобудування «Індивідуальний житловий будинок з гаражем», що планується до забудови у спеціальній територіальній зоні зелених насаджень в санітарно-захисній зоні (С-6). Вказана земельна ділянка розташована в санітарно-захисній зоні спецпризначення військової частини, відповідно до правовстановлюючих документів на землекористування В/Ч, земель Міністерства оборони України. Планувальні обмеження для такої категорії земель, визначаються виключно землекористувачем (землевласником) відповідно до Закону України «Про використання земель оборони». Генеральним планом м. Миколаєва, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 18.06.2009 року №35/18, зазначені планувальні обмеження визначено територією земельних насаджень спеціального призначення. За такого, дії Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_1 на видачу будівельного паспорту є законними, вчиненими на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України за законами України.
Судом постановлено про розгляд справи у відсутності представника позивача.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.
Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до ст.19 Конституції України , правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до архітектурно-будівельної частини ескізного наміру забудови позивач мав намір здійснити забудову належної йому на праві власності земельної ділянки (житлового будинку з наступними техніко-економічними показниками: площа забудови 147,5 кв.м.; загальна площа 224,5 кв.м., площа відведеної ділянки 398 кв.м.).
23.12.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради із заявою щодо оформлення будівельного паспорта на будівництво індивідуального житлового будинку для забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2 .
Листом Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради від 06.01.2017 року № 15-3295 позивачу було відмовлено у видачі будівельного паспорту на будівництво індивідуального житлового будинку для забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2 , обґрунтовуючи тим, що відповідно до п. 2.3 2.5 Порядку видачі будівельного паспорту для забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 року №103, підстави для оформлення будівельного паспорту відсутні, оскільки відповідно до вимог діючих містобудівних ДБН 360-92**, Генерального плану м. Миколаєва, Плану зонування території м. Миколаєва, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 11.08.2016 року №6/3, об*єкт містобудування розташований у територіальній зоні зелених насаджень в санітарно-захисній зоні (С-6) і не віднесено до переліку переважних, супутніх та допустимих видів використання.
У зв`язку з невідповідністю намірів забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2 вимогам містобудівної документації (на місцевому рівні), держаним будівельним нормам, стандартам і правилам, пакет документів для видачі будівельного паспорта повернуто замовнику.
За приписами статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій; план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.
Відповідно до частин першої та дев`ятої статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Зміни до генерального плану населеного пункту можуть вноситися не частіше, ніж один раз на п`ять років. Такі зміни вносяться органом місцевого самоврядування, який затверджував генеральний план населеного пункту.
В силу частин першої, другої та восьмої статті 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.
Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій. Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.
Частинами першою та четвертою статті 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі. Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 липня 2011 року № 103 затверджено Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі-Порядок).
За приписами пункту 2.1. Порядку видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг.
Відповідно до частини четвертої статті 373 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач мав намір здійснити забудову належної йому на праві власності земельної ділянки (індивідуального житлового будинку з наступними техніко-економічними показниками: площа забудови 147,5 кв.м.; загальна площа 224,5 кв.м., площа відведеної ділянки 398 кв.м.).
В силу частин першої-третьої статті 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.
Власник земельної ділянки або землекористувач має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків згідно з частиною другою статті 152 Земельного кодексу України.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон).
Статтею 27 Закону, передбачено, що забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, який визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки і складається з текстових та графічних матеріалів.
Розроблення будівельного паспорта здійснюється на підставі плану зонування території. Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
Відповідно до статті 17 Закону передбачено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.
У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.
Відповідно до статей 24, 25 Закону також встановлені особливості регулювання земельних відносин при здійснені містобудівної діяльності, а саме - зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій. Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства, та зазначено, що:
- режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій;
- режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, обов`язків для врахування під час розроблення землевпорядної документації;
- встановлення режиму забудови територій, визначених для містобудівних потреб, не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, зміни адміністративно-територіальних меж до моменту вилучення (викупу) земельних ділянок.
Згідно з частиною другою статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських, приватних інтересів.
Частиною першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Однак, при розробці плану зонування м. Миколаїв, були відомі відомості з земельного кадастру, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо цільового призначення спірної земельної ділянки та те, що вона надана у приватну власність. Тому, зазначена земельна ділянка не могла бути віднесена до територіальної зони зелених насаджень в санітарно-захисній зоні (С-6) при умові належного урахування даних земельного кадастру.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачем не враховані норми наведених законодавчих актів України при розгляді заяви про надання будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, чим позбавлено позивача, як власника земельної ділянки, реалізувати право на забудову відповідно до її цільового призначення на її початковій стадії - отримання будівельного паспорта.
Керуючись ст.ст. 94, 122, 128, 162, 163, 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати дії Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про виготовлення будівельного паспорту на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 незаконними.
Зобов`язати Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради виготовити будівельний паспорт на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 .
Постанова може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя Н.П. Черенкова