Справа № 694/897/17
Суддя: Сакун Д. І.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №694/897/17
У Х В А Л А

Іменем України

про заміну сторони виконавчого провадження

10.08.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

Головуючої судді Сакун Д.І.

при секретарі Некречій Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Звенигородка заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі про зобовязання визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, - зацікавлені особи: Управління державної виконавчої служби ГУЮ у Черкаській області, Звенигородське обєднане управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, -

ВСТАНОВИВ:

до Звенигородського районного суду поступила заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі про зобовязання визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, у зв'язку зі смертю попереднього стягувача ОСОБА_2.

Вимога обґрунтована тим, що 19.08.2010 року по цивільній справі № 2-468/2010 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі про визнання неправомірними дій та перерахунку пенсії, позовні вимоги задоволено. Постановою апеляційного суду Черкаської області від 29.09.2011 року рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 19 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними та стягнення підвищення до пенсії як дитині війни, змінено. Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Звенигородському районі Черкаської області провести нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_2, передбачене ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за періоди з 0 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 рік, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 рік, з 01 січня 2009 року по 19 серпня 2010 року включно, з урахуванням фактично виплачених сум. На виконання рішення суду Звенигородським районним судом було видано виконавчий лист № 2-468/2010, який прийнято до обліку управлінням ДВС Головного управління юстиції у Черкаській області та внесені до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою.

21 листопада 2014 року ОСОБА_2 померла, її правонаступником являється заявниця, що є дочкою померлої, і відповідно являється спадкоємицею в порядку спадкового правонаступництва. Відповідні кошти за життя ОСОБА_2 не отримала з незалежних від неї причин, тому просить вимоги заяви задоволити.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в заяві зазначила про підтримання заявленої вимоги та просила задовольнити її, замінивши стягувача за виконавчим листом.

Представник зацікавленої особи Управління державної виконавчої служби ГУЮ у Черкаській області в судове засідання не з'явився, причина неявки суду не відома, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник Звенигородського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в судове засідання також не зявився, але направили через канцелярію суду, письмову заяву щодо розгляду справи у відсутність їх представника та проти задоволення заяви заперечень не мають.

Відповідно до частини другої статті 264 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подану заяву та додані до неї докази, суд встановив такі обставини:

Рішенням Звенигородського районного суду від 19 серпня 2010 року в цивільній справі № 2-468/10 позов ОСОБА_2 про стягнення доплати до пенсії як дитині війни задоволено, визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області щодо виплати підвищення до пенсії, як дитині війни в меншому розмірі, ніж це передбачено законом. Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 29.09.2011 року вказане рішення змінено, а саме: Зобовязано Управління ПФУ в Звенигородському районі провести нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_2, передбачене ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру встановленого ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» по даний час.

На виконання зазначеної постанови Звенигородським районним судом було видано виконавчий лист № 2-468/10, який прийнято до обліку управлінням ДВС.

12.11.2014 року стягувач ОСОБА_2 померла, та відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.05.2016 року № 45, спадкоємцем померлої ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Як вбачається з повідомлення № 18077/2 від 19.12.2014 року видане Управлінням ДВС Постанова № 2-а/329/10 від 14.12.2010 року видана Звенигородським районним судом Черкаської області, дані якої про рішення 19.12.2014 року внесені до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за № 45890863 (а.с.10).

Відповідно до частини першої ст. 264 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Вказана норма визначає правила заміни сторони виконавчого провадження, що під час виконавчого провадження є аналогом інституту процесуального правонаступництва.

Згідно зі частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї зі сторін (стягувача або боржника), зокрема, внаслідок смерті або реорганізації. Заміна сторони полягає у вступі на її місце правонаступника (спадкоємця).

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Так, підставою правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК).

Заміна судом сторони виконавчого провадження її правонаступником відбувається за поданням державного виконавця чи за заявою сторони, а також самої заінтересованої сторони.

Відповідно до ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Водночас, згідно частини першої статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Пунктом 4 частини 1 статті 1219 Цивільного кодексу України встановлено, що не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язкiв або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримiнального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий i вiдкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним i безстороннiм судом, встановленим законом.

У своїй постанові від 29.07.2010 у справі «Стрельцов и другие военные пенсионеры из Новочеркасска против Российской Федерации» Європейський Суд з прав людини визнав, що громадяни мають право на підтримання скарг своїх померлих родичів у межах статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Вказаного висновку Європейський Суд з прав людини дійшов виходячи з того, що право на отримання заробітної плати і прирівняних до неї платежів, пенсій та інших грошових сум, які виплачуються в якості засобів для існування і підлягали виплаті, проте не були отримані громадянином за життя, належать членам сім'ї померлої особи.

Згідно з частиною 2 статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Частиною 1 статті 55 КАС України визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.

Так за даними свідоцтва про смерть від 2014 року серії І-СР № ОСОБА_2 померла 21.11.2014р.

Окрім зазначеного вище, у матеріалах справи міститься копія повідомлення Управління держаної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про прийняття до обліку рішення, виконання якого гарантується державою від 19.12.2014 року.

На підставі вище зазначеного, аналізу викладених норм матеріального та процесуального права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що якщо за життя позивач ОСОБА_2 мала право на перерахунок та виплату пенсії згідно ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру встановленого ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», проте не отримала їх за життя, з незалежних від неї причин то суд вважає за можливе допущення процесуального правонаступництва членом сім'ї у даному випадку.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 05 лютого 2015 року у справі № К/800/65810/14.

Керуючись ст.ст.160,165,264 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити сторону провадження в Реєстрі рішень, виконання яких гарантується державою за № 45890863 по виконанню Постанови Звенигородського районного суду від 14.12.2010 року в адміністративній справі № 2-а/329/10, стягувача з ОСОБА_2, яка померла 21.11.2014р. її правонаступником ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Звенигородський районний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Звенигородського

районного суду ОСОБА_3