Справа № 237/2052/17
Суддя: Сенаторов В. А.
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 237/2052/17
Номер провадження 2-а/237/53/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.17

Мар'їнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Сенаторова В.А.

за участю:

секретаря Лахно Т.Г.

представників відповідача Дешевої І.В.

представника третьої особи Рубець С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області, третя особа: Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області із позовом до Управління Пенсійного фонду України у Мар'їнському районі Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач стверджує, що у 2002 році здобула право на отримання пенсії, що підтверджується пенсійним посвідченням № 23859, яке видане Пенсійним фондом України. Раніше позивач постійно мешкала у місті Донецьк Донецької області, де перебувала на обліку у пенсійному фонді та отримувала пенсію. У зв'язку з проведенням АТО у населеному пункті, де мешкає позивач було припинено здійснення повноважень відповідним органом Пенсійного фонду України, а також зупинені до моменту повернення окупованої території під контроль органів державної влади видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. В січні 2016 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області з заявою про взяття на облік та нарахування пенсії. Саме з цього часу Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області нарахувало пенсійне забезпечення у розмірі 1260 гривень, але починаючи з квітня 2016 року без будь яких правових підстав відповідач припинив нарахування та виплату пенсії. Будь якої інформації щодо прийняття рішення про припинення пенсії від Відповідача, як це вимагає законодавство позивачеві не надходило.

У судове засідання Позивач не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, просила розглянути позов без її участі.

У запереченнях, наданих на позов, та у своїх усних поясненнях представники відповідача проти позову заперечували, посилаючись на його безпідставність з огляду на відсутність правових підстав для проведення нарахування та виплати позивачеві пенсії. Зокрема, представник відповідача Дешева І.В. зазначила, що управлінням Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області правомірно була припинена виплата пенсії позивачу з серпня 2016 року, оскільки ОСОБА_3 була відсутня на протязі тривалого часу за місцем тимчасового проживання, що свідчить про те, що особа вже не має обставин, відповідно до яких вимушена проживати за цією адресою.

Дослідивши доводи позивача та заперечення відповідача суд дійшов висновку, що правові відносини, які виникли між сторонами є публічно правовими, позов підлягає судовому розгляду за правилами адміністративного судочинства в Україні. У відповідності до ч.4 ст.183-2 КАС України, суд дійшов висновку, що цю адміністративну справу необхідно розглядати за загальними правилами КАС України.

Всебічно, об'єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче.

За статтею 8 Конституції України саме Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено підстави припинення виплати пенсії та визначено, що виплата пенсії припиняється або за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду, або за рішенням суду.

Судом встановлено, що позивачу, ОСОБА_3, призначена пенсія за віком з 01.04.2002 довічно. Ця обставина доведена Посвідченням НОМЕР_2 від 01.04.2002 (а.с.7) та не заперечується відповідачем. Позивач є внутрішньо переміщеною особою відповідно до довідки № НОМЕР_1 від 26.01.2016 (а.с.10). Цю обставину підтверджено третьою особою у судовому засіданні.

Рішення УПФУ Мар'їнського району Донецької області про зупинення виплати пенсії позивачу ОСОБА_3 відповідачем суду не надано. Представник ПФУ пояснила, що пенсію припинено позивачеві в наслідок співставлення даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб у липні 2016 року.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Приймаючи рішення, суд виходить із того, що ані воєнний, ані надзвичайний стан в Україні та, зокрема, на території Донецької області не запроваджено.

Згідно з частиною 2 ст. 14 Закону України від 20 березня 2003 року № 638-IV «Про боротьбу з тероризмом» у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Статтею 1 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у якій у розділі «Донецька включено» м. Донецьк Донецької області.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім'ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров'я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

Ні Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003р., ні Законом України від 02.09.2014р. №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ні будь-яким іншим Законом України не встановлено обмежень права на отримання пенсійних виплат осіб, які проживають на території, яка не контролюється органами державної влади.

Таким чином у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач УПФУ Мар'їнського району Донецької області, не приймаючи рішення відповідно до ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з квітня 2016р. зупинив виплату пенсії позивачу ОСОБА_3, доказів наявності судового рішення про зупинення виплати пенсії позивачу ОСОБА_3 сторонами суду не надано, жодним Законом України не встановлено обмежень права на отримання пенсійних виплат осіб, які проживають на території, яка не контролюється органами державної влади. Разом з тим, суд вважає недоведеною переконливими доказами ту обставину, що внутрішньо переміщення особа не проживає фактично у АДРЕСА_1

Оцінюючи наявні у справі докази, суд виходить із того, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України).

Відповідач заперечує проти позову, але не надав жодного доказу на підтвердження того, що бездіяльність відповідача, щодо виконання своїх публічно-правових обов'язків з нарахування і виплати у встановленні законом строки пенсії позивачеві, є обгрунтованою, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення про таку бездіяльність, є добросовісною, тобто не порушує прав особи. Дії відповідача, який допустив таку бездіяльність, не є розсудливими, оскільки вони не були вчиненні після уважного вивчення усіх обставин що мають значення для прийняття рішення про припинення нарахування пенсії.

Відповідач не довів, що ним було обрано найкращій спосіб реалізації його повноважень, найкращій варіант поведінки з тим, щоб не завдавати шкоди особі, яка має право на пенсію за віком ще з 2002 року, з огляду на те, що ця пенсія є основним джерелом для реалізації особистих немайнових прав позивача, які забезпечують природне існування фізичної особи.

Відповідач не довів, що у процесі перевірки шляхом співставлення особистих даних позивача з інформацією, яка міститься у Єдиної інформаційної базі даних про внутрішньо переміщених осіб було дотримано права позивача знати про таку перевірку та приймати у ній участь.

Бездіяльність відповідача порушує баланс між несприятливими наслідками для реалізації встановленого законом права позивача на пенсію особи, реалізацією права на соціальний захист в сенсі ст.46 Конституції України і цілями на які, врешті, спрямована була така бездіяльність відповідача. Оскільки, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а сама людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідач не зміг довести, що він по відношенню до громадянки України ОСОБА_3 дотримався принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, а його бездіяльність не була наслідком тієї обставини, що позивач має зареєстроване місце проживання на території України у місті Донецьку.

Відповідач не діяв у відповідності до закону, зокрема - у відповідності до ст.3, ст.46 Конституції України, ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто з порушенням встановленого в Україні правового порядку ( ч.2 ст.19 Конституції України) .

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що порушене шляхом протиправної бездіяльності право позивача на отримання пенсії за віком підлягає відновленню шляхом поновлення нарахування та виплати ОСОБА_3 пенсії за період, починаючи з квітня 2016 року.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області, третя особа: Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 72, 94, 160, 260, 261 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області, третя особа: Управління соціального захисту населення Мар'їнської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області щодо невиплати пенсії ОСОБА_3 з квітня 2016 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області поновити нарахування та виплату ОСОБА_3 пенсії за період, починаючи з квітня 2016 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області на користь держави судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Донецького апеляційного адміністративного суду через Мар'їнський районний суд Донецької області. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 14.08.2017 року.

Суддя В.А.Сенаторов

Дата документу 14.08.2017