Справа № 804/3043/17
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 р. справа № 804/3043/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Прудника С.В.

при секретарі судового засідання Трайдук С.В.

позивач не прибув

представник відповідача не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.08.2016 р. № 966-13, -

ВСТАНОВИВ :

17 травня 2017 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі ДПІ в у Чечелівському районі м. Дніпра, відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.08.2016 р. № 966-13, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобовязання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» у розмірі 25000 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на безпідставність та необґрунтованість винесеного податкового повідомлення-рішення 18.08.2016 р. № 966-13 про нарахування позивачу транспортного податку в сумі 25000 грн., оскільки винесено відповідачем без врахування вимог ст. 267 Податкового кодексу України. Вважає, що транспортний податок не повинен нараховуваватись, оскільки ринкова вартість транспортного засобу є меншою ніж визначена в п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України, отже відсутній обєкт оподаткування, а тому позивач позбавлений обов'язку сплачувати транспортний податок.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2017 р. відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання 13.06.2017 року позивач та представник відповідача не прибули.

13.06.2017 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява про здійснення розгляду справи без її участі.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання свого представника не направив, про причини неявки не повідомив, до суду з клопотанням про перенесення розгляду справи не звертався.

Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.

У власності ОСОБА_1 перебуває легковий автомобіль Lexus RX 350, 2012 року випуску, обємом двигуна 3456 куб. см, який зареєстровано у встановленому законом порядку 23.11.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САО 341930 (а.с.19).

18.06.2016 року Державною податковою інспекцією у Чечелівському районі районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення № 966-13, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» на суму 25000 грн. за 2016 рік (а.с. 15).

Так, 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII (далі - Закон №71-VIII), яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 Податкового кодексу України, введено в Україні новий місцевий податок на майно - транспортний податок.

З 01.01.2016 року набрали чинності зміни до Податкового кодексу України в частині елементів оподаткування транспортним податком відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 року № 909-VIII.

Згідно нової редакції, підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України визначений новий об'єкт оподаткування.

Отже, з 01.01.2016 року об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 вказаної статті Кодексу.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Податок сплачується за місцем реєстрації об'єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Транспортний податок сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно зі статтею 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Пунктом 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів та акцизного податку в частині реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 28.01.2015 р. № 7/60 Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 року № 5/6 Про місцеві податки та збори на території міста у складі податку на майно установлений транспортний податок, коло платників податків, зазначено, що обєкт, база оподаткування, ставка податку, податковий період, порядки обчислення суми податку тощо визначаються згідно Податкового кодексу України.

Законом України від 24.12.2015 року № 909-VІІІ установлено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік на застосовуються вимоги, встановлені пунктом 12.3.4 пункту 12.3 статі 2 Податкового кодексу України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Відтак, введений названим вище рішенням на території Дніпропетровської міської ради транспортний податок, у відповідності до загальних положень чинного податкового та бюджетного законодавства, може бути застосований контролюючим органом відносно оподаткування транспортних засобів не раніше наступного бюджетного періоду, тобто, не раніше 2016 року.

Надаючи оцінку наявності об'єкта оподаткування з огляду на середньоринкову вартість автомобіля та об'єм циліндрів двигуна, суд виходить із того, що відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Судом перевірено вартість автомобіля, здійснений розрахунок з використанням Методики, та перевіривши отриманий результат на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку, встановлено, що середньоринкова вартість легкового автомобіля складає 928 675,58 грн.

Отже, вартість автомобіля позивача - Lexus RX 350, 2012 року випуску, обємом двигуна 3456 куб. см. не перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року, яка згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» складала 1378 грн., та дорівнює 1033500 грн.

Також, судом встановлено та не спростовано відповідачем, що податковим органом при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не було зроблено відповідний розрахунок для визначення вартості автомобіля позивача, вказаний розрахунок не було долучено до матеріалів справи, таким чином, у суду відсутні підстави для беззаперечного висновку, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення контролюючий орган правомірно відніс вказаний легковий автомобіль до обєкту оподаткування, оскільки прийняв його за відсутності розрахунку середньоринкової вартості автомобіля, який є обов'язковим для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

З огляду на сукупність вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення відповідача № 966-13 від 18.08.2016 р., яким позивачу нараховано податкові зобовязання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» на суму 25000 грн., не можна визнати таким, що відповідає положенням Податкового кодексу України, що є підставою для його скасування.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Державною податковою інспекцією у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області не доведено правомірності та обґрунтованості оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог, визначених ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 640,00 грн., що документально підтверджується квитанцією № 22291 від 17.05.2017 року (а.с.13).

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 640,00 грн. підлягає стягненню з Державної податкової інспекції у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 70, 71, 86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.08.2016 р. № 966-13 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 966-13 від 18.08.2016 року, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобовязання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» на суму 25000 грн. за 2016 рік.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () документально підтверджені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) ОСОБА_2