Справа № 0870/7612/12
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року о 13 год. 11 хв.Справа № 0870/7612/12 Провадження №СН/808/14/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

за участю представників сторін:

позивача - Острика С.Ю.,

відповідача - Гавриленка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом Селянського (фермерського) господарства «Таврічеське»

до Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2012 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Селянського (фермерського) господарства «Таврічеське» до Пологівської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області Державної податкової служби (далі - відповідач), в якому позивач просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 19.03.2012 №.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2013 у справі №0870/7612/12 позов Селянського (фермерського) господарства «Таврічеське» задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 19.03.2012 № в частині визначення штрафних (фінансових) санкцій на суму 176796,00 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015 у справі №0870/7612 задоволено апеляційну скаргу Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції, скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2013 та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.04.2017 №К/800/20472/15 частково задоволено касаційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Таврічеське», постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2013 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015 у справі №0870/7612/12 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В ході судового розгляду справи судом здійснено процесуальне правонаступництво та замінено відповідача на Пологівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Запорізькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов хибних висновків про відсутність реального здійснення господарських операцій з контрагентами ТОВ «Глорія Фарм Груп», ТОВ «Алтаїр-ХХІ-7к», ТОВ «РИЛ-5МС», а також про неправильне визначення суми податкової пільги по коду пільги 14010450 по податку на додану вартість Звіту про суми податкових пільг за 2010 рік по взаємовідносинах з ТОВ «Євротрейд-Холдінг». Позивач з висновками контролюючого органу не погоджується та зазначає, що товарно-матеріальні цінності від вказаних контрагентів фактично отримані та оплачені, а вчинені господарські операції спричинили рух активів, зміну зобов'язань позивача та відповідають змісту укладених правочинів. Вважає, що висновок контролюючого органу про нереальність господарських операцій з ТОВ «Глорія Фарм Груп», ТОВ «Алтаїр-ХХІ-7к», ТОВ «РИЛ-5МС» ґрунтується виключно на припущеннях та висновках щодо діяльності контрагента позивача, а не самого позивача, що не відповідає вимогам чинного законодавства України. Також, позивач вважає, що відповідачем під час проведення перевірки не враховано його спеціальний режим оподаткування податком на додану вартість, що призвело до хибних висновків про порушенням вимог чинного законодавства України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що під час проведення перевірки встановлено відсутність фактичного здійснення господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ «Глорія Фарм Груп», ТОВ «Алтаїр-ХХІ-7к», ТОВ «РИЛ-5МС». Такі висновки зумовлені наявною податковою інформацією щодо сумнівності зазначених платників, відповідно до якої аналіз господарської діяльності ТОВ «Глорія Фарм Груп», ТОВ «Алтаїр-ХХІ-7к», ТОВ «РИЛ-5МС» свідчить про неможливість здійснення контрагентами господарських операцій. Також, вказує на те, що висновки перевірки щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Євротрейд-Холдінг» скасовані контролюючим органом вищого рівня за результатами адміністративного оскарження.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно встановивши обставини справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що СФГ «Таврічеське» зареєстроване розпорядженням Оріхівської державної адміністрації Запорізької області від 22.09.1999 за №812, на момент виникнення спірних правовідносин позивач був платником податку на додану вартість.

В період з 17.01.2012 по 06.02.2012 співробітниками ДПІ у Оріхівському районі Запорізької області ДПА України проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2009 по 30.09.2011, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 по 30.09.2011, за результатами якої складено акт №7/23-30567634 від 16.02.2012 (далі - акт перевірки).

Згідно з висновками акту перевірки встановлено порушення СФГ «Таврічеське», серед іншого:

п.1.7, пп.7.4.1 п.7.4 ст.7, ст.8-1 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого встановлено заниження суми ПДВ, яка у поточному звітному періоді підлягає відображенню в особовому рахунку платника та повністю залишається у розпорядженні сільськогосподарського підприємства на суму 382587,00 грн., в т.ч. за грудень 2009 року у сумі 205771,00 грн., за березень 2010 року - 176816,00 грн.;

ст.8-1 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті неправильного визначення сума податкової пільги по коду пільги 14010450 податок на додану вартість звіту про суми податкових пільг за 2009 рік на суму 139250.

19 березня 2012 року контролюючим органом, на підставі висновків акту перевірки №7/23-30567634 від 16.02.2012 прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 174 133,25 грн., в т.ч. за основним платежем 521837,00 грн. та 652296,25 грн. за штрафними санкціями.

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням - рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку до ДПС у Запорізькій області та ДПС України.

Рішенням ДПС у Запорізькій області від 21.05.2012 №2166/10/10-420 скасовано податкове повідомлення - рішення ДПІ у Оріхівському районі Запорізької області від 19.03.2012 № в частині 139270,00 грн. податку на додану вартість, нарахованого за жовтень 2010 року, та в частині 34817,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій, застосованих з посиланням на пункт 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, а також в частині 345041,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій, застосованих за грудень 2009 року та жовтень 2010 року з посиланням на пункт 123.2 статті 123 Податкового кодексу України, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення - рішення залишено без змін.

Рішенням ДПС України від 27.06.2012 №11633/6/10-2115 залишено без змін податкове повідомлення - рішення ДПІ у Оріхівському районі від 19.03.2012 № з урахуванням рішення ДПС у Запорізькій області від 21.05.2012 №2166/10/10-420, прийнятого за розглядом первинної скарги.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 3.4 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень - рішень платникам податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 №985 (в редакції чинній на момент процедури адміністративного оскарження рішення), якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування, та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість зменшується, то до платника податків направляється податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання, якому присвоюється номер та вноситься до відповідного реєстру податкових повідомлень-рішень у порядку, передбаченому пунктом 3.3 цього розділу.

Отже, у зв'язку із прийняттям ДПС у Запорізькій області рішення від 21.05.2012 №2166/10/10-420, про часткове скасування податкового повідомлення - рішення від 19.03.2012 №, у податкового органу виник обов'язок направити позивачу нове податкове повідомлення - рішення зі зменшеною сумою грошового зобов'язання.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи, відповідачем нове податкове повідомлення - рішення з урахуванням зменшеного податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій за рішенням ДПС у Запорізькій області від 21.05.2012 №2166/10/10-420 прийнято та направлено на адресу СФГ «Таврічеське» не було.

Суд зазначає, що відповідно до пп.60.1.3 п.60.1 ст.60 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

Разом з тим, згідно з приписами пункту 60.4 статті 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

Таким чином, у зв'язку з тим, що контролюючим органом не виносилось податкове повідомлення-рішення зі зменшеною сумою грошового зобов'язання з урахуванням рішення ДПС у Запорізькій області від 21.05.2012 №2166/10/10-420 замість частково скасованого, податкове повідомлення-рішення від 19.03.2012 № не може вважатись відкликаним в силу приписів статті 60 Податкового кодексу України та є чинним.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне дослідити правомірність прийнятого відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Оскільки підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки акту перевірки, для вирішення позовних вимог суд вважає необхідним дослідити обґрунтованість таких висновків, які базуються на твердженні контролюючого органу про відсутність реального здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Глорія Фарм Груп», ТОВ «Алтаїр-ХХІ-7к», ТОВ «РИЛ-5МС».

При цьому суд не досліджує взаємовідносини позивача з ТОВ «Євротрейд-Холдінг», а також правомірність застосування контролюючим органом штрафних (фінансових) санкцій в частині 34817,50 грн. на підставі п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, а також в частині 345041,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій, застосованих за грудень 2009 року та жовтень 2010 року на підставі п.123.2 ст.123 Податкового кодексу України, оскільки необґрунтованість висновків контролюючого органу про порушення позивачем приписів податкового законодавства в даній частині встановлена рішенням контролюючого органу вищого рівня в межах процедури адміністративного оскарження.

Суд вважає, що вказані обставини окремого судового дослідження не потребують, а протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення встановлена рішенням контролюючого органу вищого рівня.

Суд зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин Закон України «Про податок на додану вартість» визначав платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету (далі - Закон №168).

Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону №168 податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону №168 податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Якщо у подальшому такі товари (послуги) починають використовуватися в операціях, які не є об'єктом оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону або звільняються від оподаткування згідно зі статтею 5 цього Закону, чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів, то з метою оподаткування такі товари (послуги), основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає початок такого використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження).

Аналіз наведених норм свідчить, що для цілей визначення податкового кредиту з податку на додану вартість проведені господарські операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Такі операції повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність проведених операцій.

Відповідно до п.8-1.1 ст.8-1 Закону №168 резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 8-1.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Пунктом 8-1.2 статті 8-1 Закону №168 визначено, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів (послуг), не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається у розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Згідно п.8-1.6 ст.8-1 Закону №168 сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є поставка вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих виробничих потужностях, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів (послуг) становить не менше 75 відсотків вартості всіх товарів (послуг), поставлених протягом попередніх дванадцяти послідовних звітних податкових періодів сукупно.

З матеріалів справи встановлено та не заперечувалось представниками сторін, що СФГ «Таврічеське» на момент виникнення спірних правовідносин підпадало під визначення сільськогосподарського підприємства, яке наведено у п.8-1.6 ст.8-1 Закону №168, та було зареєстроване як суб'єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість (а.с.118, т.4).

Протягом перевіряємого періоду позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ «Рил-5 МС» з придбання селітри аміачної, добрив, палива та запчастин, на підставі договорів купівлі-продажу, а саме:

договір купівлі-продажу від 16.03.2010 №12/03-6, укладений на придбання селітри аміачної у кількості 100 тон, загальною вартістю 600000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 100000,00 грн. (а.с.109, т.1);

договір купівлі-продажу від 19.03.2010 №12/03-10, укладений на придбання селітри аміачної у кількості 152,500 тон, загальною вартістю 366763,12 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 61127,119 грн. (а.с.110, т.1);

договір купівлі-продажу від 18.03.2010 №12/03-8, укладений на придбання селітри аміачної у кількості 14 тон, загальною вартістю 84000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 14000,00 грн. (а.с.111, т.1);

договір купівлі-продажу від 18.03.2010 №12/03-9, укладений на придбання палива у кількості 47920,00 літрів, загальною вартістю 282919,68 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 47153,28 грн. (а.с.112, т.1);

договір купівлі-продажу від 12.03.2010 №12/03-3, укладений на придбання запчастин в асортименті, загальною вартістю 153002,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 25500,04 грн. (а.с.113, т.1);

договір купівлі-продажу від 12.03.2010 №12/03-2, укладений на придбання селітри аміачної у кількості 175 тон, загальною вартістю 436976,40 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 72829,40 грн. (а.с.114, т.1);

договір купівлі-продажу від 17.03.2010 №12/03-7, укладений на придбання добрива NPK у кількості 57,5 тон, загальною вартістю 345000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 57500,00 грн. (а.с.115, т.1);

договір купівлі-продажу від 11.03.2010 №11/03-1, укладений на придбання селітри аміачної у кількості 200 тон, загальною вартістю 499402,10 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 83233,68 грн. (а.с.116, т.1);

договір купівлі-продажу від 15.03.2010 №12/03-4, укладений на придбання запчастин в асортименті, загальною вартістю 129114,12 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 21519,02 грн. (а.с.117, т.1);

договір купівлі-продажу від 15.03.2010 №12/03-5, укладений на придбання добрива NPK у кількості 78,50 тон, загальною вартістю 471000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 78500,00 грн. (а.с.118, т.1).

На підтвердження виконання господарських операцій, обумовлених у договорах з ТОВ «Рил-5 МС», до матеріалів справи надано видаткові накладні (а.с.119-131, т.1), податкові накладні (а.с.132-144, т.1).

Крім того, на підтвердження оплати за придбані товарно-матеріальні цінності позивачем до матеріалів справи надано виписки по банківському рахунку (а.с.145-151, т.1).

Також, 22 березня 2010 року між СФГ «Таврічеське» та ТОВ «Альтаїр-ХХІ 7К» укладено договір надання послуг №23/03-2, відповідно до пункту 1.1 якого виконавець - ТОВ «Альтаїр-ХХІ 7К» зобов'язується надати замовнику - СФГ «Таврічеське» послуги по ремонту сільськогосподарської техніки, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги. Загальна вартість послуг - 58644,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 9774,00 грн. (а.с.152, т.1).

Крім того, 25 березня 2010 року між позивачем та ТОВ «Альтаїр-ХХІ 7К» укладено договір купівлі-продажу №23/03-4, відповідно до пункту 1.1 якого продавець - ТОВ «Альтаїр-ХХІ 7К» передає, а покупець - СФГ «Таврічеське» приймає у власність запчастини в асортименті за ціною та кількістю, згідно накладної. Загальна вартість товару - 108518,04 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 18086,34 грн. (а.с.153, т.1).

Також, 22 березня 2010 року між позивачем та ТОВ «Альтаїр-ХХІ 7К» укладено договір купівлі-продажу №23/03-1, відповідно до пункту 1.1. якого продавець - ТОВ «Альтаїр-ХХІ 7К» передає, а покупець - СФГ «Таврічеське» приймає у власність амофос в кількості 55,5 тон за ціною 2004,17 грн., за тонну без урахування ПДВ. Загальна вартість товару 133477,73 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 22246,29 грн. (а.с.154, т.1).

22 березня 2010 року між позивачем та ТОВ «Альтаїр-ХХІ 7К» укладено договір купівлі-продажу №23/03-3, відповідно до пункту 1.1 якого продавець - ТОВ «Альтаїр-ХХІ 7К» передає, а покупець - СФГ «Таврічеське» приймає у власність дизельне пальне у кількості 18272,00 літрів за ціною 4,92 грн. за літр без урахування ПДВ. Загальна вартість товару 107877,89 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 17979,65 грн. (а.с.155, т.1).

На підтвердження виконання умов вищевказаних договір позивачем до матеріалів справи надано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг), видаткові накладні, податкові накладні, а на підтвердження здійснення оплати за поставлений товар та надані послуги до матеріалів справи надана виписки по банківському рахунку (а.с.156-168, т.1).

Також, судом встановлено, що протягом перевіряємого періоду позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ «Глорія Фарм Групп» з придбання селітри аміачної у кількості 680 тон, на загальну суму 1 495 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 249166,67 грн.

На підтвердження виконання умов договору з ТОВ «Глорія Фарм Групп» до матеріалів справи надано видаткову накладну від 17.12.2009 №РН-347331 та податкову накладну від 17.12.2009 №347331 (а.с.106, 108, т.1). Оплата придбаного товару підтверджується наданою до матеріалів справи випискою по рахунку (а.с.107, т.1).

Надані до матеріалів справи копії податкових накладних, виписані ТОВ «Глорія Фарм Груп», ТОВ «Алтаїр-ХХІ-7к», ТОВ «РИЛ-5МС» по даним господарським операціям, містять відомості про адресу місцезнаходження покупця/замовника та продавців/підрядників, одиниці виміру товару/послуг, кількість товару, ціну товару, та в повному обсязі відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності. Податкові накладні видані особою, яка на час здійснення господарських операцій зареєстрована суб'єктом підприємницької діяльності, платником податку на додану вартість. Будь-яких порушень щодо оформлення податкових накладних щодо даних податкових накладних контролюючим органом не встановлено, зауваження до змісту та форми зазначених документів відсутні, що не заперечується і відповідачем в акті перевірки.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Проте суд зазначає, що наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплата грошових коштів не може слугувати підставою для формування податкового кредиту за відсутності факту придбання товару.

Водночас, сама по собі наявність або відсутність окремих документів не може бути підставою і для висновків про відсутність господарської операції та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства у зв'язку з його господарською діяльністю.

З матеріалів справи судом встановлено, що взаємовідносини СФГ «Таврічеське» з контрагентами ТОВ «Глорія Фарм Груп», ТОВ «Алтаїр-ХХІ-7к», ТОВ «РИЛ-5МС» були обумовленні здійсненням позивачем сільськогосподарської діяльності.

Так, з пояснень представника позивача встановлено, що добрива позивачем придбавались для поліпшення земельних ділянок на яких провадилась сільськогосподарська діяльність, а запчастини та пальне придбавалось у зв'язку з необхідністю використання в ході господарської діяльності сільськогосподарської техніки.

На підтвердження наявності у СФГ «Таврічеське» земельних ділянок для здійснення сільськогосподарської діяльності до матеріалів справи надано лист Управління Держгеокадастру у Мелітопольському районі Запорізької області, відповідно до якого за СФГ «Таврічеське» зареєстровані земельні ділянки на праві користування на території м.Мелітополя, Мелітопольського та Веселівського районів (а.с.18-40, т.4).

На підтвердження наявності у позивача сільськогосподарської техніки до матеріалів справи надано договір оренди сільськогосподарської техніки від 01.01.2009 №01/09, відповідно до умов якого орендодавець - ТОВ «Інтер» передає, а орендар - СФГ «Тарврічеське» бере у тимчасове користування трактор колісний марки Т-150, 2006 року випуску, заводський номер 80829372, двигун №7025565, державний номер 02323 АР (а.с.98-103, т.4).

Крім того, наявність іншої сільськогосподарської техніки у СФГ «Таврічеське» підтверджується наданим до матеріалів справи інвентаризаційним описом необоротних активів (а.с.13-17, т.3).

Використання товарно-матеріальних цінностей придбаних у ТОВ «Глорія Фарм Груп», ТОВ «Алтаїр-ХХІ-7к», ТОВ «РИЛ-5МС» підтверджується наданими до матеріалів справи актами списання, журналами проводок, актами прийняття-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів, (а.с.9-12, 17-123, т.3, а.с.109-115, т.4).

Вищезазначені обставини у сукупності вказують на наявність у позивача ділової мети, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи первинні документи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з ТОВ «Глорія Фарм Груп», ТОВ «Алтаїр-ХХІ-7к», ТОВ «РИЛ-5МС» у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов'язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Глорія Фарм Груп», ТОВ «Алтаїр-ХХІ-7к», ТОВ «РИЛ-5МС».

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що однією із підстав для висновків контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Глорія Фарм Груп», ТОВ «Алтаїр-ХХІ-7к», ТОВ «РИЛ-5МС», стало відсутність належним чином складених та оформлених товарно-транспортних накладних.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (зі змінами та доповненнями, далі - Правила № 363) товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Суд звертає увагу, що товарно-транспортна накладна є обов'язковим документом, який надає право платникам податку на прибуток для відображення витрат на перевезення вантажів при розрахунку оподатковуваного прибутку, проте, жодного пливу на формування податкового кредиту з податку на додану вартість товарно-транспортна накладна не має. Суд зазначає, що певні недоліки в оформленні товарно-транспортної накладної та/або їх відсутність не може мати вирішального значення для висновків про фіктивність господарської операції, якщо інші первинні документи надають змогу прийти до висновків про те, що поставка товару була реально здійснена.

Щодо посилань контролюючого органу на податкову інформацію, яка отримана від ДПІ в м. Суми, а саме акт від 29.02.2012 №98/2301/36789484 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Рил-5 МС», щодо підтвердження господарських відносин із платником податків С(Ф)Г «Таврічеське»», суд зазначає суд зазначає, що в силу закону отримання контролюючим органом податкової інформації, яка свідчить про наявність ознак фіктивної господарської діяльності, відсутність факту реального вчинення господарських операцій, вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в податковій звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий контролюючий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону. Сама по собі податкова інформація не має преюдиціального значення при розгляді справи судом та не може вважатись такою, що достовірно та безсумнівно підтверджує обставини фактичної дійсності, а висновки, зроблені на підставі такої інформації, підлягають доведенню.

Крім того, згідно з п.4 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації від 22.10.2010 №984 (далі - Порядок №984), акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до пункту 6 Порядку №984 факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Отже, контролюючий орган може встановити наявність або відсутність порушень платником податків вимог податкового, валютного та іншого законодавства виключно за наслідками дослідження первинних документів такого платника податків, тому інформація щодо діяльності контрагента позивача, що не має для нього правових наслідків, не може вважатись доказом у розумінні ст.69 КАС України.

Стосовно посилань контролюючого органу на те, що відповідно до системи співставлення ПЗ та ПК сума податкових зобов'язань з ПДВ ТОВ «Рил-5 МС» по СФГ «Таврічеське» становить 0 грн., суд зазначає, що податкове законодавство України не ставить право платника податку на формування показників податкової звітності в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, або припустився інших порушень при здійсненні господарської діяльності, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування показників податкової звітності у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови відображення господарських операцій та має належне документальне підтвердження.

Суду не надано доказів наявності обвинувального вироку відносно посадових (службових) осіб ТОВ «Глорія Фарм Груп», ТОВ «Алтаїр-ХХІ-7к», ТОВ «РИЛ-5МС» щодо фіктивної підприємницької діяльності або рішення суду про визнання укладених з цими підприємствами угод недійсними.

За таких обставин, висновок контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Глорія Фарм Груп», ТОВ «Алтаїр-ХХІ-7к», ТОВ «РИЛ-5МС» спростовується доказами наявними в матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Селянського (фермерського) господарства «Таврічеське».

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Селянського (фермерського) господарства «Таврічеське» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в Оріхівському районі від 19.03.2012 №.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2146,00 грн. (дві тисячі сто сорок шість гривень 00 коп.) присудити на користь Селянського (фермерського) господарства «Таврічеське» за рахунок бюджетних асигнувань Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко