Справа № 818/493/17
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 р.Справа № 818/493/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача Чхуна С.А., Шуваєвої Є.О.

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 16.05.2017р. по справі № 818/493/17

за позовом ОСОБА_4

до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_4 (далі - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (далі - УДМС України в Сумській області, відповідач) про скасування рішення управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 13.03.2017р. №18 про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 21.01.2014 р. громадянину Іраку ОСОБА_4.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 16.05.2017 р. у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 - відмовлено.

Не погодившись з прийнятою постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представники відповідача заперечували проти задоволення вимог апеляційної скарги та просили постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що 08.11.2007 року громадянин Іраку ОСОБА_4, через КПП "Донецьк" прибув в Україну за паспортом № НОМЕР_1, виданим 10.05.2007 року у м. Багдад, терміном дії до 09.05.2015 року з метою навчання у Сумському державному університеті.

21.01.2014 року на підставі висновку, затвердженого начальником Управління ДМС України в Сумській області, відповідно до пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України "Про імміграцію", Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку формування квоти імміграції, Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень" від 26.12.2002р. №1983, позивач отримав дозвіл на імміграцію в Україну.

27.01.2014 року громадянин Іраку ОСОБА_4 отримав посвідку на постійне проживання НОМЕР_2.

Рішенням управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 13.03.2017р. №18 був скасований дозвіл на імміграцію в Україну від 21.01.2014р. громадянину Іраку ОСОБА_4, на підставі вимог пункту 1 частини 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію". (а.с.13).

Підставою для такого рішення став висновок головного спеціаліста відділу у справах іноземців та ОБГ Управління ДМС України в Сумській області, яким встановлено факт виключення відомостей про батька - громадянина Іраку ОСОБА_4 з актового запису про народження дитини - ОСОБА_7 (а.с.43).

Вважаючи рішення Управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 13.03.2017р. №18 необґрунтованим та незаконним, позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для скасування рішення від 13.03.2017р. № 18 про скасування дозволу на імміграцію громадянину Іраку ОСОБА_4, який прибув в Україну з метою постійного проживання, оскільки воно є законним, прийнятим у відповідності до пункту 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію".

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 2 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства мають ті ж права і свободи та виконують ті ж обов'язки, що і громадяни України, якщо інше не передбачено Конституцією, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України. Іноземці та особи без громадянства є рівними перед законом незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, ставлення до релігії, роду і характеру занять, інших обставин.

Статтею 3 зазначеного Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства можуть у встановленому порядку іммігрувати в Україну на постійне проживання або прибути для працевлаштування на визначений термін, а також тимчасово перебувати на її території.

Іноземці та особи без громадянства, які іммігрували на постійне проживання або прибули для тимчасового працевлаштування, отримують посвідки відповідно на постійне або тимчасове проживання.

Умови та порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначаються Законом України "Про імміграцію" (далі по тексту - Закон №2491).

Так, відповідно до ч. 1 абз.1, 4 ст. 1 Закону №2491 імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання.

Дозвіл на імміграцію - рішення спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції та підпорядкованих йому органів, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

В ході розгляду справи встановлено, що 11.09.2013 року ОСОБА_4 визнав батьківство відносно ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) від 11.09.2013 року Серії НОМЕР_3 (а.с.32).

13.09.2013 року громадянин Іраку ОСОБА_4 одружився з громадянкою України ОСОБА_9, що підтверджується копіює свідоцтва про шлюб від 13.09.2013р. НОМЕР_4 (а.с.19).

Згідно з рішенням управління ДМС України в Сумській області від 16.12.2013 року ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, набула громадянства України на підставі частини 1 статті 7 Закону України "Про громадянство України", коли один з батьків якої на момент її народження був громадянином України, про що відповідачем була видана довідка про реєстрацію особи громадянином України.

21.01.2014 року на підставі висновку, затвердженого начальником Управління ДМС України в Сумській області, відповідно до пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України "Про імміграцію", Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку формування квоти імміграції, Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень" від 26.12.2002р. №1983, позивач отримав дозвіл на імміграцію в Україну (а.с.33).

27.01.2014 року громадянин Іраку ОСОБА_4 отримав посвідку на постійне проживання НОМЕР_2.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про імміграцію" спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань імміграції і підпорядковані йому органи: організовує роботу з перевірки правильності оформлення документів щодо надання дозволу на імміграцію, виконання умов для надання такого дозволу, відсутності підстав для відмови у його наданні; організовує роботу з прийняття рішень про надання дозволу на імміграцію, про відмову у наданні дозволу на імміграцію, про скасування дозволу на імміграцію та видання копій цих рішень особам, яких вони стосуються.

Пунктом 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію" визначено, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо: 1) з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

За приписами пунктів 21-25 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002р. №1983, дозвіл на імміграцію скасовується органом за місцем його видачі. Питання щодо скасування дозволу вправі порушити орган внутрішніх справ, інший орган виконавчої влади, який у межах наданих йому повноважень забезпечує виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Для започаткування процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію відповідне подання надсилається до органу за місцем прийняття рішення про надання такого дозволу.

ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти.

Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію". Копія рішення надсилається Держприкордонслужбі.

Рішення ДМС, територіальних органів і підрозділів, інших органів виконавчої влади, які в межах своєї компетенції зобов'язані забезпечувати провадження у справах з питань імміграції, а також дії чи бездіяльність їх посадових та службових осіб можуть бути оскаржені відповідно до законодавства. У цьому разі провадження у справах з питань імміграції припиняється до прийняття відповідного рішення.

Відповідно до листа Адміністрації Президента України від 30.10.2014р. №03-01/927 Державною міграційною службою України (лист 15.12.2014р. №8-7427/2-14) встановлено Порядок додаткової перевірки законності надання дозволу на імміграцію та документування посвідкою на постійне проживання.

Відповідно до статті 136 Сімейного кодексу України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011р. №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011р. №55/18793 (надалі - Правила) підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, а згідно пункту 2.16.2. Правил за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду.

За приписами пункту 2.22 вказаних Правил, після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. На свідоцтві проставляється штамп "Повторно". Свідоцтво про державну реєстрацію, подане заявником для внесення змін, анулюється та знищується у встановленому порядку.

Згідно з пунктом 6.1 Порядку ведення обліку і звітності про використання бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану, а також їх зберігання, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.10.2012р. №1578/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 2012р. №1845/22157 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, анульовані і здані у зв'язку із внесенням змін до актових записів цивільного стану свідоцтва знищуються один раз на півроку, про що складається акт про знищення бланків свідоцтв.

Матеріалами справи підтверджено, що 22.12.2016 року громадянин Іраку ОСОБА_4 звернувся до органів ДМС із заявою на ім'я Президента України про прийняття до громадянства України, відповідно до статті 9 Закону України "Про громадянство України", оскільки перебуває у шлюбі з громадянкою України понад 2 роки.

Коли апелянт подав вказану заяву на ім'я Президента, відповідно до внутрішнього Порядку, встановленого Державною міграційною службою України (лист 15.12.2014 р. № 8-7427/2-14), розробленого згідно листа Адміністрації Президента України від 30.10.2014 р. № 03-01/927, була започаткована процедура перевірки правильності оформлення документів щодо надання дозволу на імміграцію.

Вказаним порядком врегламентована послідовність дій працівників ДМС.

Отримавши вказану заяву, в.о. начальника Відділу з питань громадянства, паспортизації та реєстрації УДМС України, звернувся до начальника УДМС в Сумській області зі службовою запискою від 27.12.2016 року щодо перевірки законності отримання іноземцями та ОБГ дозволу на імміграцію (а.с.41).

Зазначена службова записка від 27.12.2016 року та резолюція керівника на ній, згадана в апеляційній скарзі, не може розглядатися як подання щодо скасування дозволу на імміграцію, оскільки на момент її написання відділом з питань громадянства, паспортизації та реєстрації лише започатковувалась процедура додаткової перевірки умов прийняття до громадянства України, а у даному випадку умов, передбачених п. 4 ст. 9 Закону України "Про громадянство".

З пояснень відповідача слідує, що підрозділ у справах іноземців та осіб без громадянства Управління проводив перевірку підстав для надання дозволу і на початку перевірки ще не знав про наявність підстав для скасування дозволу на імміграцію апелянтові.

Враховуючи те, що громадянин Іраку ОСОБА_4 21.01.2014р. отримав дозвіл на імміграцію в Україну на підставі пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України "Про імміграцію", як батько громадянина України, управління ДМС в Сумській області звернулося до Головного територіального управління юстиції у Сумській області із запитом від 06.01.2017р. №05/90 щодо перевірки батьківства даного громадянина (а.с.36).

Розглянувши даний запит, листом від 13.01.2017р. № 660/03.1-41/3 відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області повідомив, що в актовому записі дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Білопільського районного суду Сумської області від 29.07.2014р. №533/1454/14-ц, відомості про батька громадянина Іраку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, виключені (а.с.37).

Так, рішенням Білопільського районного суду Сумської області у справі №573/1454/14-ц від 29.07.2014 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_9 про виключення відомостей про особу як батька дитини із актового запису про народження дитини в зв'язку з оспорюванням батьківства задоволений. Рішенням суду було встановлено, що ОСОБА_4, громадянин Республіки Ірак, ІНФОРМАЦІЯ_2, не є батьком дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Ворожба Білопільського району Сумської області. Виключено з актового запису про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, здійсненого повторно виконкомом Ворожбянської міської ради Білопільського районного суду Сумської області 11 вересня 2013 року, актовий запис №29, відомості про ОСОБА_4, - громадянина Республіки Ірак, ІНФОРМАЦІЯ_2, як батька дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішення суду набрало законної сили 11.08.2014 року (а.с.39).

Частиною 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Щодо наявності доказів анулювання та знищення свідоцтва про народження від 11.09.2013 р. серії НОМЕР_3, суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги та не запитував у органів реєстрації актів цивільного стану інформацію щодо факту анулювання та знищення вказаного свідоцтва про народження, оскільки це свідоцтво - документ, який фіксує факт народження, стосується персональних даних особи, факт народження якої, після набуття чинності рішенням Білопільського районного суду Сумської області у справі №573/1454/14-ц від 29.07.2014 року, не стосується позивача та справи, яка розглядається.

Таким чином, в ході розгляду справи доведено та не спростовано представником позивача, що позивач не є батьком громадянина України, а отже й не має підстав для отримання дозволу на імміграцію.

З огляду на наявність підстав, передбачених положеннями п. 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію" (документа, що втратив чинність), управлінням ДМС України в Сумській області наданий висновок про скасування дозволу про імміграцію в Україну громадянину Іраку ОСОБА_4, на підставі якого було прийнято рішення про скасування ОСОБА_4 дозволу на імміграцію в Україну від 13 березня 2017 року №18. (а.с.13, 43).

В порядку, передбаченому статтею 13 Закону "Про імміграцію", листом від 13.03.2017р. №05/1419 ОСОБА_4 надіслано копію рішення про скасування дозволу на імміграцію, з пропозицією здати посвідку на постійне проживання до Ковпаківського РВ у м. Суми УДМС України в Сумській області (а.с. 45).

Посилання позивача про відсутність підстав для започаткування процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію, оскільки жоден ініціатор такої процедури не звертався з відповідним поданням до управління ДМС України в Сумській області, є необґрунтованими, з огляду на таке.

Підпунктом 1 пункту 3 Положення про Управління державної міграційної служби України в Сумській області, затвердженого Наказом ДМС України від 18.07.2011р. №28 передбачено, що основним завданням Управління є реалізація на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, якому стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

З матеріалів справи вбачається, що ініціатором процедури скасування дозволу на імміграцію став орган виконавчої влади, який у межах наданих йому повноважень забезпечує виконання законодавства про імміграцію, а саме Управління ДМС України в Сумській області.

Необхідно також зауважити, що дозвіл на імміграцію скасований відповідно до пункту 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію" (наявність документа, що втратив чинність), а саме: ОСОБА_4, громадянин Республіки Ірак, ІНФОРМАЦІЯ_2, не є батьком дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Ворожба Білопільського району Сумської області. Виключено з актового запису про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, здійсненого повторно виконкомом Ворожбянської міської ради Білопільського районного суду Сумської області 11 вересня 2013 року, актовий запис №29, відомості про ОСОБА_4, - громадянина Республіки Ірак, ІНФОРМАЦІЯ_2, як батька дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свідоцтво про народження ОСОБА_7 від 11.09.2013 року Серії НОМЕР_3, у якому позивач визначений як батько дитини і на підставі якого позивачу надано Дозвіл на імміграцію і був анульований та знищений у встановленому порядку, втратив чинність.

Щодо відсутності подання як окремого документа та строків прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, колегія суддів зауважує на таке.

Відповідно до пункту 4 Порядку, визначеного ДМС, справи про надання дозволу на імміграцію направляються на перевірку законності прийнятого рішення до Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства, яким протягом 20 робочих днів (у випадку необхідності доопрацювання - 60 робочих днів) складається остаточний висновок перевірки законності підстав надання дозволу на імміграцію.

Згідно з пунктом 6 Порядку, визначеного ДМС, у разі, якщо у ході перевірки виявлені підстави для скасування дозволу на імміграцію, вживаються заходи для скасування дозволу.

Окреме подання про скасування дозволу на імміграцію, що передбачене пунктом 22 Порядку, надсилається до органу та місцем прийняття такого дозволу. В управлінні ДМС України в Сумській області питання надання дозволу на імміграцію та його скасування віднесені до повноважень відділу у справах іноземців та осіб без громадянства, тому погоджений Департаментом у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України висновок про наявність підстав для скасування дозволу на імміграцію (лист від 03.02.2017 року 8.1/675-17, що надійшов до Управління 08.02.2017р.) і започаткував цю процедуру.

Згідно з п. 23 Порядку, ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

Оскільки ініціатором процедури скасування рішення про надання дозволу на імміграцію було Управління ДМС України в Сумській області, додаткова інформація не запитувалась. За результатами аналізу наявної в Управлінні інформації, 13.03.2017 року затверджений Висновок про скасування дозволу на імміграцію, який став підставою для прийняття рішення від 13.03.2017 року.

Вказаний висновок та рішення прийнято після того, як апелянт особисто з'явився до відділу у справах іноземців та осіб без громадянства і надав усні пояснення, зазначивши, що він має іншу підставу для отримання дозволу на імміграцію, а саме, як чоловік громадянки України, який проживає з нею понад 2 роки.

Під час розгляду справи факт того, що апелянт 13 березня 2017 року особисто з'явився до відділу у справах іноземців, представником апелянта не заперечувався.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування рішення Управління ДМС України в Сумській області від 13.03.2017р. № 18 про скасування дозволу на імміграцію громадянину Іраку ОСОБА_4, який прибув в Україну з метою постійного проживання.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому посилання позивача в апеляційній скарзі на порушення судом ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України є безпідставними.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 16.05.2017р. по справі № 818/493/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Зеленський В.В. Чалий І.С.
Повний текст ухвали виготовлений 10.08.2017 р.