Справа № 308/6724/17
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/8502/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Затолочний В.С.

судді Іщук Л.П.

секретар судового засідання Дутка І. С.

за участю представників сторін:

від позивача Брушнівський С.М.

від відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу громадянина Вєтнаму ОСОБА_2 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2017 року у справі № 308/6724/17 за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Вєтнаму ОСОБА_2 про примусове видворення, -

В С Т А Н О В И В :

Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Вєтнаму ОСОБА_2 (відповідач), про примусове видворення іноземця з України.

В обґрунтування позову зазначив, що 12.07.2017 року прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Тиса» в районі 262 прикордонного знаку на відстані 600 метрів до лінії проходження Державного кордону України, виявлено та затримано громадянина Вєтнаму ОСОБА_2 за спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску у складі групи осіб. Документи, що посвідчують особу у нього відсутні.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2017 року у справі № 308/6724/17 позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2017 та у задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що задовольняючи позов, суд не врахував, що Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 року було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав. Таким чином вважає, що до відповідача має застосовуватися реадмісія і для застосування такої процедури будь-якого спеціального судового рішення не вимагається.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечує.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 12.07.2017 року прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Тиса» в районі 262 прикордонного знаку на відстані 600 метрів до лінії проходження Державного кордону України, виявлено та затримано громадянина Вєтнаму ОСОБА_2 за спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску у складі групи осіб. Документи, що посвідчують особу у нього відсутні.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не має законних підстав для перебування на території України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Згідно ч. 1 ст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Частиною третьою статті 29 цього Закону визначено, що іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Відповідно до підпункту 1 частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 року було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав, підписану 25.09.2007 року в м. Нью-Йорку.

Процедура реадмісії громадян Вєтнаму визначена ст. 4 цієї Угоди. Відповідач підлягає видворенню не за процедурою передбаченою ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст. 183-7 КАС України, а за процедурою, визначеною ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав від 25.09.2007, ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав».

Окрім зазначеного, Наказом МВС України та Адміністрацією Державної прикордонної служби України № 158 від 16.02.2015 року затверджено Інструкцію про порядок дій органів внутрішніх справ та органів охорони державного кордону з реалізації положень Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб.

Однак, позивачем визначена законодавством процедура не застосована.

Наявні у справі матеріали не підтверджують обставин, на які посилається суд першої інстанції як на підставу прийняття оскаржуваного судового рішення.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку, що у суду першої інстанції не було правових підстав для примусового видворення громадянина В'єтнаму ОСОБА_2 за межі України, оскільки позивачем не приймалось рішення про застосування до відповідача процедури реадмісії.

Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для її скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 183-7, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу громадянина В'єтнаму ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2017 року у справі № 308/6724/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянин Вєтнаму ОСОБА_2 про примусове видворення з України.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення. На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді В. С. Затолочний
Л. П. Іщук
Повний текст судового рішення виготовлено 15.08.2017р.