Справа № 233/1254/17
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мартишева Т.О.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року справа № 233/1254/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання - Челахової О.О., представника першого відповідача - Павлова Д.Р., діючого за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня 2017 року у справі № 233/1254/17 за позовом ОСОБА_4 до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- скасування рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області № 62/533 від 30 грудня 2016 року в частині не зарахування до пільгового стажу роботи з 22 листопада 1993 року по 25 серпня 1994 року на посаді електрогазозварювальник в ТОВ «Цветметремонт» та періоду роботи з 24 липня 1980 року по 22 червня 1981 року на посаді електрогазозварювальника в ВАТ «Костянтинівпромбуд» та скасування рішення Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04 січня 2017 року;

- зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 03 листопада 2016 року з урахування пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 22 листопада 1993 року по 25 серпня 1994 року на посаді електрогазозварювальника в ТОВ «Цветметремонт», за Списком № 2 періоду роботи з 24 липня 1980 року по 22 червня 1981 року на посаді електрогазозварювальника в ВАТ «Костянтинівпромбуд» та за Списком № 2 періоду навчання з 01 вересня 1977 року по 24 липня 1980 року в Костянтинівському професійно-технічному училищі № 39 (а.с. 2-5).

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня 2017 року позов задоволено. Визнано рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при головному Управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області № 62/533 від 30 грудня 2016 року в частині не зарахування до пільгового стажу позивачу періоду роботи з 22 листопада 1993 року по 25 серпня 1994 року на посаді електрогазозварювальника у ТОВ "Цветметремонт", періоду роботи з 24 липня 1980 року по 22 червня 1981 року на посаді електрогазозварювальника у ВАТ "Костянтинівпромбуд", а також рішення Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 04 січня 2017 року щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах - незаконними та скасувати їх.

Зобов'язано Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 22 листопада 1993 року по 25 серпня 1994 року на посаді електрогазозварювальника у ТОВ "Цветметремонт", за Списком № 2 період роботи з 24 липня 1980 року по 22 червня 1981 року на посаді електрогазозварювальника у ВАТ "Костянтинівпромбуд", а також за Списком № 2 період навчання з 01 вересня 1977 року по 24 липня 1980 року у Костянтинівському професійно-технічному училищі № 39, та призначити ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 03 листопада 2016 року (а.с. 123-125).

Не погодившись з судовим рішенням, Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня 2017 року у справі № 233/1254/17 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що дії управління щодо відмови у призначенні пенсії є правомірними, оскільки Комісією з питань підтвердження пільгового стажу не зараховано спірний період у зв'язку з відсутністю первинних документів, підтверджуючих повну зайнятість на роботах з шкідливими умовами праці (а.с. 131-132).

Крім того, не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня 2017 року у справі № 233/1254/17 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що трудова книжка позивача не містить відомостей щодо повної зайнятості позивача на роботах зі шкідливими умовами праці, відтак, для підтвердження пільгового характеру роботи Комісією з питань підтвердження пільгового стажу прийнято рішення, яким відмовлено у зарахуванні спірного періоду роботи позивача до пільгового стажу за Списками № 1, 2, а дії управління щодо відмови у призначенні пенсії є правомірними (а.с. 137-140).

Позивач та представник другого відповідача в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник першого відповідача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити, а постанову суду першої скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

08 серпня 2017 до канцелярії суду від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просить залишити постанову суду першої інстанції без змін, а в задоволені апеляційних скарг відмовити за їх необґрунтованістю.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника першого відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційних скаргах задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7), з 01 вересня 1977 року по 24 липня 1980 року навчався у міському ПТУ №39 та набув професію електрогазозварник, з 24 липня 1980 року по 22 червня 1981 року позивач працював за набутою професією на посаді електрогазозварювальника 3 розряду будівельного управління № 2 тресту «Костянтинівпромбуд», з 22 листопада 1993 року по 25 серпня 1994 року працював на посаді електрогазозварювальника 4 розряду до МП "Цветметремонт" на роботі з повним робочим днем у діючих цехах заводу Укрцинк, що підтверджується записами трудової книжки (а.с. 12-16).

13 жовтня 2016 року позивач звернувся до відповідача Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням про відмову в призначенні пенсії за віком по Списку № 2 від 04 січня 2017 року Костянтинівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області було відмовлено позивачу у призначенні пенсії у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи з посиланням на рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30 грудня 2016 року № 62/533 про незарахування позивачу до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 22 листопада 1993 року по 25 серпня 1994 року у ТОВ "Цветметремонт", та за Списком №2 з 24 липня 1980 року по 22 червня 1981 року у ВАТ "Костянтинівпромбуд" на посаді електрогазозварювальника у зв'язку із відсутністю первинних документів, які підтерджують повну зайнятість на роботах із шкідливими умовами праці (а.с. 11).

До пільгового стажу відповідачем було зараховано період роботи позивача з 26 червня 1981 року по 18 вересня 1992 року на пільгових умовах за Списком №2 в якості газорізальника у Костянтинівському державному підприємстві "Завод Автоскло" ім. К.Т. Бондарева (а.с. 8-10).

Не погодившись із відмовою у призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Приймаючи спірну постанову суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідачів про відмову у підтвердженні пільгового стажу позивачеві для призначення пільгової пенсії та відмову у призначенні пільгової пенсії позивачу є неправомірними та такими, що підлягають скасуванню. При цьому, суд першої інстанції зобов'язав відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період його роботи за Списком №1 з 22 листопада 1993 року по 25 серпня 1994 року на посаді електрогазозварювальника у ТОВ "Цветметремонт", та за Списком №2 періоду роботи з 24 липня 1980 року по 22 червня 1981 року на посаді електрогазозварювальника у ВАТ "Костянтинівпромбуд", а також за Списком №2 періоду навчання з 01 вересня 1977 року по 24 липня 1980 року у Костянтинівському професійно-технічному училищі № 39, та призначити пенсію за віком відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення" з 03 листопада 2016 року.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити постанову суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 26 січня 1991 року № 19 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників», які дають право на пільгове пенсійне забезпечення та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 професія «машиніст крану» віднесена до професій з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №2.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутністю трудової книжки або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

З копії трудової книжки позивача вбачається, що з 01 вересня 1977 року по 24 липня 1980 року навчався у міському ПТУ №39, з 24 липня 1980 року по 22 червня 1981 року позивач працював за набутою професією на посаді електрогазозварювальника 3 розряду будівельного управління № 2 тресту «Костянтинівпромбуд», з 22 листопада 1993 року по 25 серпня 1994 року працював на посаді електрогазозварювальника 4 розряду до МП "Цветметремонт" на роботі з повним робочим днем у діючих цехах заводу Укрцинк,що відображено в трудовій книжці (а.с. 12-16).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що записи в трудовій книжці містять всі необхідні відомості, що визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Крім того, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професією незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до ч. 2 п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, обов'язок проведення атестації робочих місць покладено на керівників підприємств, а у випадку її не проведення або неякісного проведення, або не передачі матеріалів атестації робочих на зберігання до архіву - відповідальність несуть керівники таких підприємств, установ організацій, а не особи, що на них працюють (працювали).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно наказу по МП "Цветметремонт" № 62 від 30 листопада 1994 року про підсумки атестації робочих місць за умовами праці, висновку Державної експертизи умов праці № 02-06/3-35 від 25 листопада 1994 року (а.с. 20-24) рішенням комісії атестовано робочі місця (РМ № 1, 2, 3, 4 ГМУ; свинцовий (1-2-3-4); сірчанокислотний (1-2-3), випалювальний (1, 2, 3, 4) в т.ч. електрогазозварювальників и зварювальників ручної зварки IV - VI розрядів по Списку №1, а саме Свинцовий цех - Список №1 розділ VІІ, підр. 3 поз. 1070300 "а" -17531, розділ VІІ підр. 5, поз. № 1070500 "а" - 17531, розділ VІІ підр. 5, поз. № 1070800 "а"; Випалювальний цех - Список №1 розділ ІІ підр. 12 поз. 1070200 "а" - 17531; Гідрометалургійний цех - Список №1 розділ VІІ підр. 12 поз. 1071400 "а" - 17531; Сірчанокислотний цех - Список №1 розділ ІХ підр. І поз. 10901000- 1754 "а", тощо.

При цьому, у трудовій книжці позивача мається запис про роботу у період часу з 22 листопада 1993 року по 25 серпня 1994 року на посаді електрогазозварювальника 4 розряду у МП "Цветметремонт" на роботі з повним робочим днем у діючих цехах заводу Укрцинк (а.с. 13-14).

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, суд зазначає наступне.

Як вбачається з довідки архівного відділу виконавчого комітету Костянтинівської міської ради № 05-01-31/196 від 28 липня 2016 року (а.с. 18) документи з кадрових питань (особовому складу) малого підприємства "Цветметремонт" на державне зберігання до архіву не надходили. Відомостей про місцезнаходження архіву вказаного підприємства немає.

Згідно довідки архівного відділу виконавчого комітету Костянтинівської міської ради № 05-01-31/198 від 28 липня 2016 року (а.с. 19) документи з кадрових питань (особовому складу) Будівельного управління № 2 тресту "Костянтинівпромбуд" на державне зберігання до архіву не надходили. Відомостей про місцезнаходження архіву вказаного підприємства немає.

Крім того, пільговий характер роботи позивача у спірний період підтверджено показаннями свідків, які допитані в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через неможливість перевірки достовірності пільгового характеру роботи, у зв'язку з неможливістю надання первинних документів.

Статтею 46 Конституції України кожному громадянину гарантовано право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується ст. 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

Крім того, суд зазначає, що дії управління при відмові у призначенні пенсії позивачу є непропорційними заявленій легітимній меті (підтвердження пільгового стажу), тому їх не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо, адже відповідач у даному випадку не врахував те, що позивач позбавлений можливості надати додаткові докази на підтвердження свого пільгового стажу, оскільки вісі первинні документи залишились на тимчасово окупованій території.

За таких умов суд апеляційної інстанції, вважає відмова пенсійного органу у призначенні пенсії, є таким, що не відповідають діючому законодавству України, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до приписів ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

В іншій частині постанова суду першої інстанції не оскаржувалась відповідачами.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції вірно вирішив справу по суті, однак помилково не зазначив про необхідність скасування рішення Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04 січня 2017 року № 2 в резолютивній частині постанови, відтак вона є такою, що підлягає зміні шляхом додавання до неї відповідного абзацу.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для зміни постанови суду першої інстанції згідно ст. 201 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задовольнити частково.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня 2017 року у справі № 233/1254/17 за позовом ОСОБА_4 до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - змінити.

Абзац третій резолютивної частини постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня 2017 року у справі № 233/1254/17 доповнити наступними словами: «скасувавши рішення Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 04 січня 2017 року № 2 «Про відмову в призначенні пенсії за віком по Списку № 2».

В іншій частині постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня 2017 року у справі № 233/1254/17 - залишити без змін.

Вступну та резолютивну частини постанови прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 09 серпня 2017 року.

Повний текст постанови виготовлено 14 серпня 2017 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Судді Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко

Г.М. Міронова