Справа № 808/3565/16
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/3565/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2017 року

справа № 808/3565/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 січня 2017 року в адміністративній справі

за позовом Бердянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

до Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»

про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 18 січня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як зазначає податковий орган, податковий борг самостійно не сплачений відповідачем, у зв’язку з чим підлягає стягненню в судовому порядку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно до відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно зі статтею 269 Податкового кодексу України, платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України встановлено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п. 287.3 ст. 287 ПК України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з пп. 266.1.1 п 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об’єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об'єкта/об'єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально (пп. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266 ПК України).

Строки сплати податку встановлені підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України, зокрема, податкове зобов’язання за звітний рік з податку сплачується: юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Відповідно до статті 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Також судом встановлено, що ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» до контролюючого органу подавалися податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та самостійно визначено суму платежів у розмірі 6955,81 грн., проте у добровільному порядку не сплачено.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 ПК України).

За приписами статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Положеннями статті 95 Податкового кодексу України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Судом встановлено, що податковим органом, у зв’язку з несплатою відповідачем самостійно задекларованих сум податкових зобов’язань, на адресу ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» було направлено податкову вимогу № 183-25 від 03.07.2015, яка була вручена 10 липня 2015 року, що підтверджується матеріалами справи та спростовує доводи апелянта про її неотримання.

Доводи апелянта, що така вимога є неправомірною, оскільки була надіслана не Бердянською ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, а Приморською ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, не впливає на правовий висновок суду в даній адміністративній справі, адже остання є відділенням Бердянської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області у м. Приморськ.

Таким чином, враховуючи, що податковим органом відповідно до вимог чинного податкового законодавства, ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» було вручено податкову вимогу, при цьому визначену суму податкового боргу платником податків сплачено не було, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог позивача та наявності в останнього законних підстав для стягнення з відповідача коштів в рахунок погашення податкового боргу.

Спростовуючи доводи апелянта щодо передчасного звернення податкового органу до суду з позовом про стягнення коштів, оскільки платник податків має право протягом 1095 днів подавати уточнюючі податкові декларації, а також що в межах вказаного строку останній має право оскаржити податкову вимогу (строк оскарження сплине лише 11.07.2018), суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов’язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Наявність у платника податків права на уточнення показників податкової звітності та права на оскарження рішень податкового органу жодним чином не звільняє останнього від обов’язку сплачувати самостійно узгоджену суму податкових зобов’язань.

Посилання апелянта на відсутність коштів на рахунках у банківських установах для погашення податкового боргу також є необґрунтованими, адже вказана обставина жодним чином не впливає на законність та обґрунтованість рішення суду. Здійснення певних заходів щодо погашення податкового боргу віднесено до компетенції податкових органів.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 січня 2017 року в адміністративній справі № 808/3565/16 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 15 серпня 2017 року.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова