Справа № 308/9717/16-а
Суддя: Лемак О. В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/9717/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючої судді Лемак О.В.

при секретарі Віраг Е.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві, інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві, інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивує тим, що постановою інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_3 від 04.09.2016 року серії ДР № 072559, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. В даній постанові зазначено, що 04.09.2016 року о 18 год. 25 хв. у м. Ужгороді по вул. Богомольця, водій гр. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Vokswagen Touareg», користувався засобом звязку, тримаючи його у руці, чим порушив п. 2.9 «д» ПДР України. Позивач вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки жодного порушення вимог ПДР в розумінні ч.2 ст. 122 КУпАП ним вчинено не було, а інспектором поліції не надано доказів правопорушення.

Враховуючи зазначене, позивач просить визнати дій інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_3 неправомірними та скасувати постанову від 04.09.2016 року серії ДР № 072559 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, просив суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідач інспектор роти №1 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04 вересня 2016 року інспектор роти №1 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_3 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР №072559, якою наклав на ОСОБА_4 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 455 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Зі змісту даної постанови вбачається, що 04 вересня 2016 року о 1о 18 год. 25 хв. у м. Ужгороді по вул. Богомольця, водій гр. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Vokswagen Touareg», користувався засобом звязку, тримаючи його у руці, чим порушив п. 2.9 «д» ПДР України.

Згідно з вимогами п. 2.9 «д» водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання)

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пункт 7 ч. 1 ст. 3 КАС України визначає, що субєктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У відповідності до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з положенням ч.1 ст.80 КАС України речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

В матеріалах справи, крім винесеної ним постанови серії ДР № 072559 від 04.09.2016 року, не наведено доказів того, що водій ОСОБА_2 під час руху транспортного засобу користувався засобом звязку тримаючи його у руці.

В постанові про накладення адміністративного стягнення серії ДР №072559 в графі «до постанови додаються» ОСОБА_2 зазначив, що «із притягненням до адміністративної відповідальності не згоден».

Відповідач не надав жодних спростувань з того приводу, що позивач не виконав вимоги Правил дорожнього руху України, не навів аргументи щодо правомірності свого рішення та не зявився у судове засідання.

Оскільки при винесенні постанови про накладання на позивача адміністративного стягнення відповідачем не дотримано вимог закону, суд вважає, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням встановленого законодавством порядку, а тому такі дії відповідача є протиправними, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог позивача у частині закриття справи, суд констатує наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобовязання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Суд за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень може прийняти іншу постанову у випадках, встановлених законом.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до ст.ст. 247,284 КУпАП вирішення питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належить до дискреційних повноважень того органу, яким було порушено таку справу, тобто у даному випадку до компетенції відповідача, а отже, позовні вимоги в частині закриття справи задоволенню не підлягають.

На підставі ст. ч. 2 ст. 122, ст. 251, 284 КУпАП, ст. 70-71,94, 158-164, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов - задовольнити частково.

Визнати дії інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_3 щодо винесення постанови серії ДР №072559 від 04.09.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. неправомірними.

Скасувати постанову серії ДР №072559 від 04.09.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5