Справа № 591/3681/17
Суддя: Кривцова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/3681/17
Провадження № 2-а/591/470/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

з участю секретаря Кальченко М.В.

представника позивача Шлегель О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління «Центру надання адміністративних послуг в м. Суми» Сумської міської ради, третя особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії ,-

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ВРМП «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради про скасування рішення і зобов`язання здійснити реєстрацію місця проживання, та свої вимоги мотивує наступним. 05 липня 2017 року ОСОБА_1 , через свого представника, звернулася до відповідача із заявою про реєстрацію свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з одночасним зняттям з реєстрації за попереднім місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Однак отримала відмову в реєстрації місця проживання. Відповідач мотивував відмову тим, що надані на реєстрацію договір оренди частини квартири та заява ОСОБА_3 оформлені такими, що не відповідають чинному законодавству.

Позивач, посилаючись на Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», Постанову КМ України № 207 від 02 березня 2016 року, вказує, що до відділу «ЦНАП м. Суми» Сумської міської ради були подані всі необхідні документи, а перелік підстав для відмови в реєстрації/знятті з реєстрації, визначений Постановою, є вичерпним і формулювання відмови: «надані на реєстрацію договір оренди частини квартири та заява ОСОБА_3 оформлені таким чином, що не відповідають чинному законодавству» є неконкретним і суперечить п.11 Постанови.

Крім того, позивач вказує, що договір найму частини квартири укладено між власниками квартири (орендодавцями) та орендатором. Договір укладено у письмовій формі, умови (пункти) договору визначені на розсуд сторін і погоджені ними, що не суперечить вимогам ст. ст. 810,811, 628 ЦК України.

Позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з одночасним зняттям з реєстрації за попереднім місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 на підставі поданої нею заяви про реєстрацію місця проживання від 05.07.2017 року;

- зобов`язати відповідача здійснити реєстрацію ОСОБА_1 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 з одночасним зняттям її з реєстрації за попереднім місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 на підставі поданої нею заяви про реєстрацію місця проживання від 05.07.2017 року;

- вирішити питання судових витрат.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач направив заяву, в якій просить суд розглядати справу у відсутність представника, проти позову заперечує. У своїх письмових запереченнях (а.с.32) відповідач вказує, що дійсно 05 липня 2017 року позивач, через свого представника, звернулася до Відділу ЦНАП з заявою провести реєстрацію місця проживання з одночасним зняттям її з реєстрації з попереднього місця проживання, як підставу надала Договір оренди частини квартири від 18 червня 2017 року. Однак, вказаний договір не зареєстровано у житлово-експлуатаційній організації, як визначено ст. 91 ЖК України, та в порушення п. 6.2.3 вказаного Договору оренди, в заяві позивача про реєстрацію орендодавцем не надано згоду на її реєстрацію, що порушує процедуру заповнення заяви. Крім того, із поданих документів працівниками Відділу не встановлено наявність згоди другого представника неповнолітнього ОСОБА_4 , а саме його батька, який також може діяти в його інтересах і не допустити порушення його законних прав. Тобто, наданий на реєстрацію договір оренди та заява не відповідають чинному законодавству.

Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових та службових осіб з питань свободи пересування, вільного вибору місця проживання, реєстрації місця проживання чи місця перебування особи можуть бути оскаржені в установленому законом порядку.

Статтею 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування (стаття 11 в редакції Закону N 5088-VI від 05.07.2012 ).

Постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02 березня 2016 року затверджено Правила реєстрації місця проживання.

Так, п. 18 Постанови КМ України № 207 від 02 березня 2016 року «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» для реєстрації місця проживання особа або її представник подає:

1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8;

2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання;

3) квитанцію про сплату адміністративного збору;

4) документи, що підтверджують:

право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників);

право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи;

довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини (для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби);

5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку);

6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).

У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються:

документ, що посвідчує особу представника;

документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами).

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання особи інші документи.

Судом встановлено, що 05 липня 2017 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 звернулася до Відділу реєстрації місця проживання «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Одночасно, 05 липня 2017 року, представник Глинюк С.І. подала до Відділу ЦНАП заяву про зняття ОСОБА_1 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.16-20)

Як встановлено судом, ОСОБА_2 є матір`ю позивачки, а ОСОБА_3 є рідною сестрою позивачки, ОСОБА_4 є рідним племінником позивачки (а.с.28).

На виконання вимог ч. 4 п. 18 Постанови, як підставу для реєстрації місця проживання особи, представником заявника до відділу ЦНАП надано договір оренди частини квартири від 18 червня 2017 року (а.с.7).

Судом вважає, що до заяви про місце реєстрації ОСОБА_1 було додано необхідний документ, визначений ч. 4 п. 18 Постанови КМУ № 207 від 02.03.2016 року, яким в даному випадку є договір оренди частини квартири від 18 червня 2017 року, укладений між власниками (орендодавцями) ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та наймачем (орендатором) ОСОБА_1 у письмовій формі (а.с.12-13).

Відповідно до п. 1.3 Договору частина квартири, що здається в оренду призначена для проживання у ній орендаря, а також інших осіб, які постійно проживають разом з нею, а саме: доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, п. 6.2.3. Договору передбачено право орендаря, з дозволу орендодавців, зареєструвати своє та осіб визначених п. 1.3 Договору місце проживання в квартирі, частина якої здається в оренду.

Згода співвласника ОСОБА_2 на реєстрацію орендаря ОСОБА_1 висловлена в самому договорі п. 6.1.4, де чітко викладено про надання дозволу орендареві на реєстрацію (а.с.13).

Дозвіл інших співвласників (орендодавців) ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) згідно цього ж пункту 6.1.4 Договору, повинна надаватися шляхом надсилання їх заяв на алресу ОСОБА_2 (а.с.13).

Як вбачається з матеріалів справи, такі заяви були складені від імені ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , вони були завірені належним чином та адресовані компетентним органам та всім тим кого це стосується щодо надання дозволу ОСОБА_2 на прописку ОСОБА_1 (а.с.14-15).

Відповідно до п.8.6.Договору оренди, ці заяви є невід`ємними частинами Договору (а.с.13).

Вимога відповідача надати копію Договору оренди, зареєстровану у житлово-експлуатаційній організації, з посиланням на ст. 91 ЖК України, не ґрунтується на законі.

Так , ч. 1 ст. 810 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ч. 3 ст. 810 ЦК України).

В свою чергу, відносини піднайму житла, яке перебуває у власності держави або комунальній власності (наймодавець), який не заперечує проти того, що наймач жилого приміщення за згодою членів сім`ї, які проживають разом з ним, здаватиме в піднайом жиле приміщення, регулюються положенням ч. 1 ст. 91 ЖК України.

В такому випадку Договір піднайму укладається в письмовій формі з наступною реєстрацією у житлово-експлуатаційній організації, що регламентується ч. 4 ст. 91 ЖК України.

Тобто, дана норма Закону (ст. 91 ЖК України) регулює правовідносини, що виникли між піднаймачем та наймачем житла, наймодавцем якого виступає держава чи територіальна громада.

В даному випадку фізичні особи орендодавці ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є власниками житла, а не наймачами державного житла, що в свою чергу виключає застосування вимог ст. 91 ЖК України до правовідносин, що склалися між власниками-орендодавцями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і орендарем ОСОБА_1 .

Щодо посилання відповідача на недотримання позивачем процедури заповнення заяви про реєстрацію місця проживання, а саме: відсутності згоди орендодавців на реєстрацію місця проживання орендарів, що передбачено у п. 6.2.3. Договору, слід зазначити наступне.

До вказаного Договору додано заяву складену від імені ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , посвідчена та адресована компетентним органам та всім тим кого це стосується (та її завірений переклад) щодо надання дозволу ОСОБА_2 на прописку ОСОБА_1 (а.с.14-15), яка, у відповідності до п.8.6.Договору, є невід`ємною частиною Договору.

Посилання відповідача на відсутність згоди другого представника неповнолітнього ОСОБА_4 , а саме його батька, який також може діяти в інтересах дитини не ґрунтується на законі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , як мати неповнолітнього ОСОБА_4 , вже надала згоду від імені свого сина ОСОБА_4 , 2002 року народження (а.с.14).

Статтею 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» та п. 11 постанови КМ України від 02 березня 2016 №207 о11 визначено перелік підстав для відмови в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання :

- особа не подала необхідних документів або інформації;

- у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними;

- звернулася особа, яка не досягла 14 років.

Даний перелік підстав для відмови є вичерпним.

Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Суд звертає увагу, що відмовляючи у реєстрації місця проживання, відповідач не послався на жодну з підстав для відмови в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, визначених у п. 11 постанови КМУ, а допустив неконкретне формулювання з посиланням на абстрактну невідповідність чинному законодавству, чим допустив порушення принципу правової визначеності (а.с.7 зворот)

Таким чином, судом встановлено, що відповідач Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, відмовляючи в реєстрації місця проживання позивача, вийшов за межі своїх повноважень та діяв не у спосіб визначений Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», тому даний адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
При цьому суб`єкт владних повноважень не довів суду, що рішення про відмову в реєстрації місця проживання ОСОБА_1 постановлено відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
За таких обставин суд вважає, що право позивача порушено та підлягає судовому захисту, а дії Управління «Центр надання адміністративних послуг в м. Суми» Сумської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 в реєстрації місця проживання є протиправними.

Згідно зі ст. 94 КАС України, на користь позивача з Сумської міської ради підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 640,00 грн.
Керуючись ст.ст. 9, 11, 69, 71, 122, 128, 160-163 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління «Центру надання адімінстративних послуг в м. Суми» Сумської міської ради, третя особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління «Центр надання адміністративних послуг в м. Суми» Сумської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 в реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з одночасним зняттям з реєстрації за попереднім місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 на підставі поданої нею заяви про реєстрацію місця проживання від 05.07.2017 року.

Зобов`язати Управління «Центр надання адміністративних послуг в м. Суми» Сумської міської ради здійснити реєстрацію ОСОБА_1 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 з одночасним зняттям її з реєстрації за попереднім місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 на підставі поданої нею заяви про реєстрацію місця проживання від 05.07.2017 року.

Стягнути з Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду в повному обсязі складена в п`ятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В.Кривцова