Справа № 335/7882/17
Суддя: Калюжна В. В.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/7882/17 2-а/335/358/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04 липня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, з ІНФОРМАЦІЯ_3 вона є пенсіонером та отримує пенсію за віком. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_2, який був народним депутатом України VIIІ скликання. Вона отримала довідку Верховної Ради України від 07.06.2017 року № 15/26/913 (132970) про розмір заробітної плати працюючого народного депутата. Оскільки вона перебувала на утриманні чоловіка, то 19.06.2017 року звернулася до відповідача на підставі ч.12 ст.20Закону України «Про статус народного депутата» за призначенням пенсії по втраті годувальника. Відповідач рішенням від 20.06.2017 року № 18/2188/05 відмовив їй в цьому, посилаючись на те, що вказана стаття Закону не діє. Тому позивач просить визнати неправомірним та скасувати рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 20.06.2017 року № 18/2188/05. Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжяпризначити їй пенсію по втраті годувальника виходячи з розміру 70% місячної заробітної плати працюючого народного депутата на день звернення за пенсією з урахуванням усіх доплат та надбавок до посадового окладу, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, на одного непрацездатного члена сім'ї.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2017 року відкрито скорочене провадження у даній справі.

24 липня 2017 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких відповідач зазначив,що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій на загальних підставах, у тому числі спеціальних, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до закону України «Про статус народного депутата». Просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.

При вирішенні цієї справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, позивач ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 09.07.1966 року, виданого Будинком урочистої реєстрації одруження м. Запоріжжя, актовий запис № 1241 від 09.07.1966 року.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 09.02.2017 року, виданого Запорізьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1126 від 09.02.2017 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

З посвідчення № 045 виданого ЦВК України вбачається, що ОСОБА_2 є народним депутатом України VIIІ скликання.

З довідки ГО «Дніпровські пороги» вбачається, що ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою Верховної Ради України від 07.06.2017 року № 15/26/913 (132970) розмір заробітної плати працюючого народного депутата на 01.06.2017 року складає 17425,2 грн.

Рішенням Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 20.06.2017 року № 18-2188/05 ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку-переведенні з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника за нормами Закону України «Про статус народного депутата України» у зв'язку із скасуванням з 01.06.2015 року пенсій, які призначаються за спецзаконами, в тому числі і згідно з Законом України «Про статус народного депутата».

Відповідно до ч.12. ст.20 Закону України від 17.11.1992 року №2790 „Про статус народного депутата" у випадку смерті народного депутата призначається пенсія у разі втрати годувальника непрацездатним членам сім'ї, які були на його утриманні за їх заявою (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі 70 відсотків суми місячної заробітної плати працюючого народного депутата на день звернення за пенсією з урахуванням усіх доплат та надбавок до посадового окладу, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, на одного непрацездатного члена сім'ї, та 90 відсотків - на двох і більше членів сім'ї за рахунок бюджетних призначень на забезпечення діяльності Верховної Ради України.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач посилається на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 р. № 213-VІII, яким встановлено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій на загальних підставах, у тому числі спеціальних, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до, у тому числі, Закону України «Про статус народного депутата».

Разом з тим, зазначена редакція статті Закону України «Про статус народного депутата» на теперішній час є чинною.

Підсумовуючи наведене, при призначенні пенсії по втраті годувальника має застосовуватися норма ст.20 Закону України «Про статус народного депутата».

Крім того, вищезазначені висновки суду в даній справі відповідають правовим висновкам Верховного Суду України, викладеним у постанові від 17 грудня 2013 р. № 21-445а13, яка є обов'язковою для суду в силу вимог частини першої статті 244-2 КАС України. В цій постанові Верховний Суд України також констатував, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Внесення вищевказаних змін до Закону України «Про статус народного депутата», на які посилався відповідач в обґрунтування своїх заперечень, істотно звужують права позивача, а тому в цьому разі підлягає застосуванню Закон, чинний на час призначення пенсії, з урахуванням положень статті 22 Конституції України, положення якої є нормами прямої дії.

Відтак, позовні вимоги про визнання дій відповідача протиправними, скасування рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 20.06.2017 року № 18-2188/05 та зобов'язання призначення пенсії по втраті годувальника у розмірі 70 % від місячної заробітної плати народного депутата з урахуванням усіх доплат та надбавок до посадового окладу є такими, що ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 183-2, 185, 186, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 20.06.2017 року № 18-2188/05 щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку-переведенні з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника за нормами Закону України „Про статус народного депутата".

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника за ст.20 Закону України „Про статус народного депутата" у розмірі 70 % місячної заробітної плати народного депутата на день звернення за пенсією з урахуванням усіх доплат та надбавок до посадового окладу, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, враховуючи розмір заробітної плати народного депутата визначений відповідно до листа (довідки) Апарату Верховної ради України від 07.06.2017 року № 15/26-913 (132970).

Постанову прийнято в порядку скороченого провадження та складено у повному обсязі 31 липня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Десятиденний строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя В.В.Калюжна