Справа № 491/807/17
Суддя: Дорош В. В.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 491/807/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року Ананьївський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді - Дорош В. В.,

при секретарі Гула О. Р.,

за участю представника позивача - Шевцова С.В.,

відповідача - ОСОБА_2

та перекладача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Ананьївського районного сектора Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_2 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 05 серпня 2017 року співробітниками Ананьївського РС ГУДМС України в Одеській області по вул. Незалежності м.Ананьєва було виявлено громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Бангладеш, який порушив правила перебування іноземців в Україні. В Україну прибув у липні 2017 року з метою отримати статус біженця. Кордон перетнув поза межами посту, на даний час має лише копію паспорта для виїзду за кордон громадянина Бангладеш серії НОМЕР_1. На даний час ОСОБА_2 на території України знаходиться незаконно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має. З відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до ГУ ДМС України в Одеській області не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає.

Позивач зазначає, що 05 серпня 2017 року відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.203 ч.1 КУпАП, та постановою від 05 серпня 2017 року на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. В подальшому 05 серпня 2017 року відносно ОСОБА_2 було прийнято рішення №7 про примусове повернення його в країну походження та зобов'язано йог покинути територію України у термін до 06 серпня 2017 року, однак у вказаний термін він територію України не покинув, чим ухилився від виконання зазначеного рішення.

Позивач вказує, що таким чином відповідач порушує міграційне законодавство України, ухиляється від виїзду за межі України після закінчення терміну перебування на її території, проживає без документів на право проживання в Україні, ухиляється від виконання рішення про примусове повернення в країну походження, у зв'язку з чим позивач звернуся до суду та просить задовольнити позов. Примусово видворити громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Бангладеш, уродженця м. Дака, Бангладеш, який тимчасово проживає в АДРЕСА_1, паспорт для виїзду за кордон громадянина Бангладеш серії НОМЕР_1, за межі України, а саме в Бангладеш.

Затримати громадянина Бангладеш (Народна Республіка Бангладеш) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Бангладеш, уродженця м. Дака, Бангладеш (Народна Республіка Бангладеш), який тимчасово проживає в АДРЕСА_1, паспорт для виїзду за кордон громадянина Бангладеш (Народна Республіка Бангладеш) серії НОМЕР_1, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням у Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України терміном до 6 місяців.

В порядку ч. 2 ст. 256 КАС України допустити негайне виконання постанови.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Згідно з ч. 4 ст.50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Відповідач, в судовому засіданні, за участю перекладача, надав пояснення, якими підтвердив обставини, викладені у позовній заяві щодо невиконання у встановлені строки рішення про примусове повернення. Пояснив, що бажає залишитись в Україні і дочекатись легалізації свого перебування та підтвердив факт незаконного перетину кордону з Україною.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частиною першою ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач прибув в Україну у липні 2017 року з метою отримати статусу біженця, перетнувши кордон поза межами посту. На теперішній час має копію паспорта для виїзду за кордон громадянина Бангладеш серії НОМЕР_1. З відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до ГУ ДМС України в Одеській області відповідач не звертався.

В подальшому, відносно відповідача була складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.203 ч.1 КУпАП, та постановою Ананьївського РС ГУ ДМС України в Одеській області від 05 серпня 2017 року його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в'їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

За наслідками розгляду справи встановлено, що відповідач грубо порушив встановлений законом порядок перетину державного кордону, визначний Законом України «Про державний кордон України», ст. 9 якого передбачено порядок перетину кордону, а саме перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах пішохідного сполучення через державний кордон в пунктах пропуску, що встановлюється Кабінетом Міністрів України, відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», згідно з вимогами якої іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Крім того, судом встановлено, що 05 серпня 2017 року Ананьївським РС ГУ ДМС України в Одеській області було прийнято рішення про примусове повернення відповідача та зобов'язано його покинути територію України у термін до 06 серпня 2017 року, однак вказане рішення відповідачем у встановлені терміни не виконане.

Згідно ч. 5,6 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

З системного аналізу положень ст.ст. 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» вбачається, що примусовому видворенню іноземця чи повинні передувати дві обставини, а саме: прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Згідно вимог ч. 2, ч. 7 ст. 183-7 КАС України у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень: 1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації; 2) зобов'язати іноземця або особу без громадянства внести заставу; 3) затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. Не можуть застосовуватися взяття на поруки та застава до іноземців та осіб без громадянства, до яких раніше застосовувалися такі заходи, а також стосовно яких є достатні дані про їх причетність до готування та/або вчинення терористичної діяльності.

Такі заходи також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців до завершення цієї процедури.

Представлені позивачем документи, які додані до матеріалів справи та пояснення відповідача свідчать про те, що він не виконав у встановлені терміни рішення про примусове повернення, що в свою чергу свідчить про наявність підстав вважати, що відповідач буде ухилятись від самостійного та добровільного залишення території України, а також буде намагатись повторити спробу незаконного перетину державного кордону.

Будь-яких доказів, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» матеріали справи не містять.

За таких обставин, враховуючи положення ст.ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав для видворення відповідача за межі території України та для забезпечення належного виконання вказаного рішення, останнього слід затримати з поміщенням в пункт тимчасового перебування іноземців тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном до 6 місяців.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця або особи без громадянства та про продовження строку такого затримання, про затримання до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 15,26,30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2,6, 70,71,86,159-163, 167, 183-7, 256 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Ананьївського районного сектора Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_2 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі України задовольнити в повному обсязі.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Бангладеш, уродженця м. Дака, Бангладеш, який тимчасово проживає в АДРЕСА_1, паспорт для виїзду за кордон громадянина Бангладеш серії НОМЕР_1, за межі України, а саме в Бангладеш.

Затримати громадянина Бангладеш (Народна Республіка Бангладеш) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Бангладеш, уродженця м. Дака, Бангладеш (Народна Республіка Бангладеш), який тимчасово проживає в АДРЕСА_1, паспорт для виїзду за кордон громадянина Бангладеш (Народна Республіка Бангладеш) серії НОМЕР_1, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням у Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України (15044, Чернігівська область, Ріпкинський район, с. Розсудів, вул.Лісна,5) терміном до 6 місяців.

В порядку ч. 2 ст. 256 КАС України допустити негайне виконання постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду подається у 5-ти денний строк з моменту її проголошення до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ананьївський районний суд Одеської області.

Суддя: В. В. Дорош

Постанова набула законної сили "__"______________ 20___ року.