Справа № 826/24126/15
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року м. Київ К/800/27188/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г. Мороз Л.Л. Калашнікової О.В.

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_4

на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року

у справі № 826/24126/15

за позовом ОСОБА_4

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію

ПАТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича,

треті особи: 1) ПАТ "Златобанк",

2) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк» Славінського Валерія Івановича, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Златобанк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення.

Позивач просив суд визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 08 квітня 2015 року №164/1 (в редакції наказу від 09 квітня 2015 року №165/1) «Про затвердження переліку нікчемних транзакцій та право чинів» в частині, що стосується визнання нікчемною угоди про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №076606 (договір банківського вкладу), укладеної 05 грудня 2014 року на користь позивача..

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року зупинено апеляційне провадження у справі № 826/24126/15 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк» Славінського Валерія Івановича, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Златобанк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення до вирішення Конституційним Судом України справи за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6. частини першої статті 8 частини четвертої статті 13 статей 21, 22 частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, визначення повноважень та функцій Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків та має застосовуватися до спірних правовідносин, що виникли між сторонами в цій справі, тому необхідно зупинити провадження у даній справі до вирішення Конституційним Судом України конституційного подання Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу до того ж суду для продовження розгляду.

На адресу Вищого адміністративного суду України письмові заперечення на касаційну скаргу від відповідачів не надходили.

Враховуючи неприбуття в судове засідання сторін, належних чином повідомлених про дату, час і місце касаційного розгляду, справу розглянуто в порядку письмового провадження, що передбачено пунктом 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається, зокрема, в порядку конституційного судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в цій справі.

Вищевказана норма передбачає обов'язок суду зупинити провадження у справі у разі неможливості її розгляду до вирішення іншої справи у взаємопов'язаному спорі, що розглядається іншим судом. Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються та встановлюються іншим судом, впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, тобто мають преюдиціальне значення для даної справи та не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно у даній справі. Тобто йдеться про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Частиною другою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до правовідносин у даній справі підлягають застосуванню положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є чинним та діє на теперішній час.

За приписами частини другої статті 152 Конституції України (в редакції на час постановлення судом апеляційної інстанції оскаржуваної ухвали) закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, прийняття рішення Конституційним Судом України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо конституційності положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на спірні правовідносини не вплине.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про зупинення провадження у даній справі, а тому дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду апеляційної інстанції з направленням справи до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України,

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року у справі № 826/24126/15 - скасувати.

Справу № 826/24126/15 направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та перегляду не підлягає.

Судді