Справа № 266/593/17
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Д'яченко Д.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року справа №266/593/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 10 травня 2017 року у справі № 266/593/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку пенсії, скасування рішення про відмову у перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Маріуполя з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про:

- визнання дії управління щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу виходячи з розміру 90% суми місячного заробітку згідно довідки Прокуратури Донецької області № 18-57-55 від 30 січня 2017 року;

- скасування рішення управління № 390 від 07 лютого 2017 року про відмову у перерахунку пенсії позивачу виходячи з розміру 90% суми місячного заробітку згідно довідки Прокуратури Донецької області № 18-57-55 від 30 січня 2017 року;

- зобовязання відповідача провести позивачу перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, виходячи з розміру 90 % суми місячного заробітку згідно довідки Прокуратури Донецької області № 18-57-55 від 30 січня 2017 року, починаючи з 01 лютого 2017 року та провести відповідні виплати (а.с. 3-6).

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 10 травня 2017 року у справі № 266/593/17 позовні вимоги позивача задоволено (а.с. 42-46).

Не погодившись із судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просило суд скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог.

Апелянтом зазначено, що з набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII (з 15 липня 2015 року) положення ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05 листопада 1991 року, втратили чинність та не можуть застосовуватись до спірних правовідносин (а.с. 48-49).

Позивач та представник відповідача в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

01 серпня 2017 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставину справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 є пенсіонером за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ.

31 січня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з більшого заробітку відповідно до положень ст.86 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з Довідки про заробітну плату від 31 січня 2017 року № 18-57-55.

07 лютого 2017 року Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя прийнято рішення № 390 про відмову у перерахунку пенсії з більшого заробітку у звязку з відсутністю права на перерахунок пенсії працівникам прокуратури на підставі положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», порядок перерахунку пенсії на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14 жовтня 2014 року не визначено Кабінетом Міністрів України (а.с. 9).

Спірним питанням у справі, є правомірність відмови у перерахунку пенсії.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що управління не дотрималось вимог чинного законодавства, оскільки на думку суду перерахунок пенсії має здійснюватись на нормами закону, який діяв на момент призначення пенсії, тобто на підставі положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Судом апеляційної інстанції не погоджується з рішенням суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 13 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789- XII, держава брала на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування, але і перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Частиною 18 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувалися у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадився з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року №76-VIII внесено зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України", тобто, до втрачання чинності зазначеним Законом ,порядок перерахунку пенсії був змінений та мав визначатися Кабінетом Міністрів України, однак такий порядок не був прийнятий.

15 липня 2015 року набув чинності Закон України "Про прокуратуру", розділом XII Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Однак, діючи частини третя, четверта, шоста та одинадцята статті 50-1 Закону, не регулюють питання перерахунку пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що положення ч. 17 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які визначали умови та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури у звязку з підвищенням заробітної плати, втратили чинність з дня набрання чинності Законом № 1697-VII, а саме, з 15 липня 2015 року.

Отже, на час підвищення посадових окладів працівникам прокуратури постановою Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів № 1013 від 09 грудня 2015 року (діє з 01 грудня 2015 року), та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії (заява до УПФУ від 31 січня 2017 року) на підставі ч. 17 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зазначена норма втратила чинність.

Відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури також визначаються Кабінетом Міністрів України.

На час звернення позивача до органу пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії та до теперішнього часу Кабінетом Міністрів України не визначений порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він повинен приймати рішення на підставі нормативно-правових актів, що діяли на час звернення позивача за перерахунком пенсії.

Крім іншого, право на пенсію позивач реалізував у 2008 році та нарахування його пенсії здійснено у розмірах, встановлених ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, в редакції чинній на час її призначення.

Проте, право на перерахунок пенсії виникає, за загальним правилом, або у звязку зі збільшенням стажу, або збільшенням розміру заробітної плати (що має місце в межах спірних правовідносин) та може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що на теперішній час питання перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури регулюється Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII, що діє з 15 липня 2015 року, які є чинними і не визнані неконституційними.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тобто, до вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи застосовується той закон, під час чинності якого вони здійснюються.

Крім того, в матеріалах справи наявне рішення управління № 702 від 08 червня 2016 року, який відмовлено у перерахунку пенсії з цих же підстав та на підставі довідки про підвищення розміру посадових окладів, на виконання постанови Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів № 1013 від 09 грудня 2015 року, відтак, суд вважає не обґрунтованим звернення позивача до пенсійного органу з аналогічними вимогами про перерахунок пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо неправомірності відмови у зазначеному перерахунку позивачу, оскільки відмова у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист які закріплені в Конституції України.

Відповідно до приписів ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду.

Згідно п.4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, якщо судом першої інстанції при ухваленні рішення допущено порушення норм матеріального або процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про правомірність дій управління щодо відмови у перерахунку пенсії, відтак, постанова суду першої інстанції є такою, що підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 10 травня 2017 року у справі № 266/593/17 у справі № 266/593/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку пенсії, скасування рішення про відмову у перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії скасувати.

Прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку пенсії, скасування рішення про відмову у перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Судді Т.Г.Арабей

ОСОБА_3

ОСОБА_4