Справа № 344/16940/16-а,2-а/344/453/17
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/2190/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Гудима Л.Я.,

при секретарі судового засідання - Смидюк Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 січня 2017 року у справі за його позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області (далі - УПФ) в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури; зобов'язати УПФ провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів» (далі - Постанова №1013) та ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII (далі - Закон №1789-XII), виходячи із розміру 70% від суми місячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Івано-Франківської області від 11.11.2016 №18-550вих-16 (далі - Довідка) без обмеження граничного розміру пенсії, з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він починаючи з 29.09.2014 перебуває на обліку в УПФ та отримує пенсію за вислугу років, яка була йому призначена відповідно до Закону №1789-XII в розмірі 70% від суми місячного заробітку. 09.12.2015 згідно Постанови №1013 пройшло збільшення посадових окладів працівників прокуратури, що на думку позивача є підставою для перерахунку раніше призначеної йому пенсії. У зв'язку з цим він звернувся до УПФ із заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії з врахуванням Довідки, однак відповідачем було відмовлено у такому перерахунку.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 січня 2017 року у справі №344/16940/16-а у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою його позовні вимоги задовольнити. У поданій апеляційній скарзі зазначає, що відсутність встановленого КМУ порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для позбавлення особи права на перерахунок пенсії, що гарантоване законом.

Позивач в судове засідання не з'явився про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак подав до суду клопотання про чергове відкладення розгляду справи у зв'язку з його перебуванням по робочих питаннях у м.Києві. На думку апеляційного суду, подане клопотання є необґрунтованим, оскільки про розгляд справи апелянт був повідомлений, завчасно ще 29.06.2017. Крім того, жодних доказів на підтвердження свого клопотання апелянтом суду надано не було, а справу може бути вирішено на основі наявних в ній доказів.

УПФ в судове засідання не надіслало свого представника, про дату, час і місце розгляду справи було повідомлено належним чином, а тому, апеляційний суд, вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що норми законодавства, які регулювали порядок перерахунку пенсії прокурорам втратили чинність, а чинним законодавством не передбачено механізму перерахунку пенсії працівникам прокуратури, оскільки КМУ не прийняв жодного нормативно-правового акту з питань такого перерахунку.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачу з 26.09.2014 призначена пенсія за вислугу років у розмірі 70% від заробітку відповідно до Закону №1789-XII.

11.11.2016 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок вже призначеної йому пенсії, долучивши Довідку (а.с.5).

У відповідь на зазначену заяву 22.11.2016 УПФ повідомило позивача, що на час його звернення за перерахунком раніше призначеної пенсії умови та порядок такого перерахунку визначається КМУ. Так як КМУ жодних постанов щодо проведення перерахунків пенсій відповідно до Закону №1789-XII не приймав, тому і підстави для перерахунку пенсії відсутні (а.с.6).

Не погодившись із такою позицією відповідача позивач звернувся до суду із цим позовом.

Підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) були врегульовані частинами 13 та 18 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч.13 ст.50-1 зазначеного Закону).

Частиною 18 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувалися у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадився з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2015 внесено зміни до ст.50-1 Закону №1789-ХІІ та ч.18 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

15.07.2015 набув чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) згідно розділу ХІІ «Прикінцевих положень» якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення Закону №1789-ХІІ, крім, зокрема, частин 3, 4, 6 та 11 ст.50- 1.

Положення ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, які визначали умови та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури у зв'язку з підвищенням заробітної плати, втратили чинність з дня набрання чинності Законом №1697-VII, а саме з 15.07.2015.

Отже, на час підвищення посадових окладів працівникам прокуратури Постановою №1013, яка набрала чинності з 01.12.2015 та на час звернення позивача до відповідача за перерахунком пенсії (11.11.2016) частини 13 та 18 ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ втратили чинність.

Внесені зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст.50-1 Закону №1789-ХІІ при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на КМУ.

Оскільки, на момент звернення позивача за перерахунком пенсії, КМУ відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було, то дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії є правомірними, а ст.50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) застосуванню не підлягає.

Крім того, така відмова не призвела до зменшення розміру пенсії позивача, яку йому призначено до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 січня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді О. М. Гінда
Л. Я. Гудим

Повний текст виготовлений 9 серпня 2017 року.