Справа № 814/937/17
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

08 серпня 2017 року Справа № 814/937/17

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідачів1: головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Свяченого Віктора Юрійовича, вул. Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001 2: Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул. Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001

провизнання незаконною та скасування постанови по виконавчому провадженню № 53422998,
ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1, звернулася до суду з адміністративним позовом до головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Свяченого Віктора Юрійовича (далі - Державний виконавець) та Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - ДВС).

Позивач просить суд визнати незаконною та скасувати постанову Державного виконавця в частині стягнення виконавчого збору в розмірі 52752,46 грн. по виконавчому провадженню № 53422998. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова винесена необґрунтовано, оскільки сума боргу фактично стягнута не була і майно боржника стягувачу не передавалось.

ДВС надала письмові заперечення проти позову, в яких вказано, що випадки, коли виконавчий збір не стягується, чітко визначено ч. 5 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404). ДВС зазначає, що Державний виконавець діяв у межах повноважень, визначених законом.

За клопотанням представника позивача справу розглянуто в порядку письмового провадження.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов належить задоволенню, виходячи з наступного:

30.12.2016 р. приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Топоровською Н.В. видано виконавчий напис № 1868 про звернення стягнення на автомобіль Hyundai Elantra 2016 р., реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить позивачу, та задоволення вимог ПАТ "Кредобанк" у розмірі 525524,62 грн. і 2000,00 грн. за вчинення виконавчого напису.

Державним виконавцем ДВС Циплаковою О.С. 16.02.2017 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53422998. Вказаною постановою з боржника підлягає стягненню виконавчий збір у розмірі 52752,46 грн.

Внаслідок реструктуризації боргу 20.04.2017 р. ПАТ "Кредобанк" звернулося до ДВС із заявою про повернення виконавчого документа без подальшого виконання, що стало підставою для винесення Державним виконавцем постанови від 25.04.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404. Пунктом 3 постанови виведено в окреме виконавче провадження постанову від 25.04.2017 р. № 53422998 про стягнення виконавчого збору в розмірі 52752,46 грн.

За визначенням ч. 1 ст. 27 Закону № 1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Згідно ч. 2 вказаної статті виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Частиною 3 ст. 40 Закону № 1404 передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз наведених норм дає підставити вважати, що стягнення виконавчого збору напряму залежить від розміру фактично стягнутого, повернутого або переданого майна при примусовому виконанні виконавчого документа. Суд вважає, що ч. 3 ст. 40 Закону № 1404 може бути застосована у випадку хоча б часткового стягнення заборгованості фактично, а не в будь-якому випадку повернення виконавчого документа стягувачу.

Оскільки сторони виконавчого провадження в процесі виконання виконавчого напису нотаріуса дійшли згоди про реструктуризацію боргу, у зв'язку з чим стягувач звернувся до ДВС із заявою про повернення виконавчого документа, та в межах виконавчого провадження № 53422998 не відбулося фактичного стягнення боргу чи передачі майна боржника стягувачу, тому у Державного виконавця не було підстав для прийняття оскаржуваної постанови в частині стягнення виконавчого збору. Відтак адміністративний позов слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 640,00 грн., що й підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань ДВС.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 25.04.2017 р. ВП № 53422998 в частині стягнення виконавчого збору в розмірі 52752,46 грн.

3. Присудити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) судовий збір у сумі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Постанова суду першої інстанції набирає чинності з моменту закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Н. В. Лісовська