Справа № 227/2015/17
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошля А.О.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року справа №227/2015/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів Гайдара А.В., Ханової Р.Ф.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 6 липня 2017 року у справі №227/2015/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про визнання дій неправомірними, визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради (далі УСЗН Добропільської міської ради), в якому просила:

визнати неправомірними дії УСЗН Добропільської міської ради щодо зобов'язання повернути надміру перерахованих сум грошової допомоги у розмірі 14603,11 грн. та відмови в призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі;

визнати незаконними та скасувати рішення УСЗН Добропільської міської ради від 09.06.2016, від 29.05.2017 за №01-10/861 та від 12.06.2017 за №01-10/984;

стягнути з УСЗН Добропільської міської ради на користь позивача безпідставно повернуті суми адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам у розмірі 5500,00 грн.;

зобов'язати УСЗН Добропільської міської ради призначити на відповідний період щомісячну адресну допомогу сім'ї позивача, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 24.05.2016 та з 29.05.2017 (а.с. 3-5).

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 6 липня 2017 року зазначений позов ОСОБА_2 задоволений частково, а саме:

визнано протиправним та скасовано рішення УСЗН Добропільської міської ради про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання від 06.06.2016 року та від 09.06.2017 року;

визнано протиправним та скасовано повідомлення про відшкодування коштів по переплаченим соціальним виплатам УСЗН Добропільської міської ради від 09.06.2016 року;

стягнуто з УСЗН Добропільської міської ради на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 5500,00 грн., як безпідставно повернута сума адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам;

зобов'язано УСЗН Добропільської міської ради повторно розглянути заяви позивача про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 30.05.2017 року; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 47-50).

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через неповне з'ясування судом обставин справи, які мають значення для справи та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що у власності чоловіка ОСОБА_2 знаходиться нерухоме майно у м.Добропіллі Донецької області, тобто в регіоні, іншому, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення , у зв'язку з чим, відсутні підстави для призначення позивачеві щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, враховуючи п. 6, п.12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 (а.с. 53-54).

Позивач не погодився з постановою суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через неповне з'ясування всіх обставин і порушення норм матеріального права та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на те, що судом вирішено не всі позовні вимоги та питання: щодо зобов'язання відповідача призначити щомісячну адресну допомогу як внутрішньо переміщеним особам за заявою від 24.05.2016 та щодо стягнення судових витрат. Крім того, вважає помилковим висновок суду, що компетенція адміністративного суду не розповсюджується на зобов'язання органа владних повноважень вчиняти дії з призначення на відповідний період щомісячної адресної допомоги (а.с.56-58).

Відповідно до ст.197 ч.1 п.2 КАС України судом апеляційної інстанції справу розглянуто в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована в м.Донецьку, що підтверджується копією паспорта позивача (а. с. 6).

Відповідно до довідки від 25.11.2014 № ОСОБА_2 разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 взято на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з м. Донецька до м.Добропілля Донецької області (а. с. 9).

19.06.2015 року ОСОБА_2 звернулася до УСЗН Добропільської міської ради з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 43).

Рішенням УСЗН Добропільської міської ради від 02.07.2015 позивачеві призначено допомогу внутрішньо переміщеним особам на проживання з 19.06.2015 до 18.12.2015 (а.с. 42).

24.12.2015 ОСОБА_2 звернулася до УСЗН Добропільської міської ради з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 42).

Рішенням УСЗН Добропільської міської ради від 31.12.2015 позивачеві призначено допомогу внутрішньо переміщеним особам на проживання за період з 24.12.2015 до 24.05.2016 (а.с. 40).

20.05.2016 ОСОБА_2 звернулася до УСЗН Добропільської міської ради з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 39).

Рішенням УСЗН Добропільської міської ради від 06.06.2016 про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання позивачеві відмовлено у призначенні допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання у зв'язку з тим, що сім'я володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО (а.с. 38).

На підставі зазначеного вище рішення відповідачем складено повідомлення від 06.06.2016 про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання гр. ОСОБА_2, яке зареєстровано за №01-10/861 від 29.05.2017 (а.с. 15).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 на праві приватної власності належить квартира в м.Добропіллі Донецької області (а.с. 37).

09.06.2016 року відповідачем складено повідомлення про відшкодування коштів по переплаченим соціальним виплатам відносно ОСОБА_2, оскільки позивачем не повідомлено своєчасно про факт наявності житлового приміщення, розташованого в районах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, внаслідок чого порушено вимоги Порядку надання адресної щомісячної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України. З причин несвоєчасного повідомлення виплачено надміру коштів за період з 19.06.2015 року до 24.05.2016 року на суму 14603,11 грн. Позивача зобов'язано повернути переплачену суму протягом шести місяців (а.с. 14).

30.05.2017 ОСОБА_2 звернулася до УСЗН Добропільської міської ради з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.32).

Рішенням від 09.06.2017 про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання, оскільки сім'я володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО (а.с. 31).

На підставі зазначеного вище рішення відповідачем складено повідомлення від 09.06.2017 про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання гр. ОСОБА_2, яке зареєстровано за №01-10/984 від 12.06.2017 (а.с. 15).

Вивченням матеріалів справи встановлено, що позивачем здійснено перерахування грошових коштів в рахунок повернення переплачених коштів на рахунок УСЗН Добропільської міської ради в сумі 5500,00 грн. (а.с. 18-22).

29.05.2017 та 02.06.2017 позивач зверталася до УСЗН Добропільської міської ради з заявами про усунення порушень, повернення коштів та надання інформації (а.с. 10,13).

Листами від 06.06.2017 року № 04/2223/01-16, від 13.06.2017 року №04/2322/01-16 позивачеві повідомлено, що припинення виплат адресної допомоги зумовлене наявністю у її чоловіка - ОСОБА_4 житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1. Оскільки м. Добропілля не є тимчасово окупованою територією та не розташоване на лінії зіткнення підстави для скасування повідомлення про відшкодування коштів по переплаченим соціальним виплатам відсутні (а.с.11,12).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є правомірність (протиправність) рішень відповідача про відмову у призначенні допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання у зв'язку з наявністю у приватній власності у чоловіка позивача нерухомого майна в м.Добропіллі Донецької області та як наслідок наявність (відсутність) підстав для скасування цих рішень, стягнення з УСЗН Добропільської міської ради на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 5500,00 грн., як безпідставно повернуту суму адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, зобов'язання УСЗН Добропільської міської ради призначити на відповідний період щомісячну адресну допомогу сім'ї позивача, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 24.05.2016 та з 29.05.2017.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.08.2017 року, постановленій у цій справі, позовні вимоги, які стосуються відмови в призначенні щомісячної адресної допомоги рішенням відповідача від 06.06.2016 залишені без розгляду в зв'язку з пропущенням позивачем строку звернення до суду.

Згідно статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1706) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

За приписами частин 1, 2 ст.4 Закону №1706 факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №505 (далі - Порядок №505).

Відповідно до п. 2 Порядку №505 (в редакції, чинній станом на 29.05.2017) грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

За приписами п.5 Порядку №505 (в редакції, чинній станом на 29.05.2017) для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім'ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку.

У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги: прізвище, ім'я та по батькові; число, місяць, рік народження; серія, номер паспорта громадянина України, ким і коли виданий; реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органу державної фіскальної служби і мають відмітку в паспорті); зареєстроване та фактичне місце проживання (перебування); наявність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; наявність у будь-кого з членів сім'ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб;

місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює.

Відповідно до п.6 Порядку №505 (в редакції, чинній станом на 29.05.2017) грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця, зокрема, у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім'ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги (п.12 Порядку №505 в редакції, чинній станом на 29.05.2017).

Відповідно до п.2 Порядку №505 (в редакції, чинній на 24.05.2016) грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

За приписами п.5 Порядку №505 (в редакції, чинній на 24.05.2016) для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім'ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку. У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги: прізвище, ім'я та по батькові; число, місяць, рік народження; серія, номер паспорта громадянина України, ким і коли виданий; реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органу державної фіскальної служби і мають відмітку в паспорті); зареєстроване та фактичне місце проживання (перебування); наявність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; наявність у будь-кого з членів сім'ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює.

Грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення (п.6 Порядку №505 в редакції, чинній на 24.05.2016).

Виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця, зокрема, у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім'ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги (п.12 Порядку №505 в редакції, чинній на 24.05.2016).

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визнано такими, що втратили чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Також, цим розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Добропілля Донецької області.

Аналогічні відомості зазначені в листі штабу АТО при СБУ від 09.06.2017 (а.с. 16).

Таким чином, член сім'і позивача є власником квартири в м. Добропілля Донецької області, яке відноситься до населених пунктів, розташованих на території проведення антитерористичної операції.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивачем, в межах шестимісячного строку звернення до суду з адміністративним позовом, оскаржено повідомлення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання від 09.06.2017, зареєстроване за №01-10/984 від 12.06.2017 (а. с. 15).

Це повідомлення не є рішенням відповідача, яке спричинило правові наслідки для позивача, а носить інформаційний характер.

Правові наслідки для позивача має рішення відповідача від 09.06.2017 про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання, оскільки сім'я володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО (а. с. 31) і на підставі якого відповідачем направлено позивачеві повідомлення від 09.06.2017 про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання гр. ОСОБА_2, яке зареєстровано за №01-10/984 від 12.06.2017 (а. с. 15).

Колегія суддів з огляду на зазначені норми закону, які регулюють спірні відносини, та встановлені обставини справи в їх сукупності, дійшла висновку, що у відповідності до ч.2 ст.11 КАС України суд першої інстанції правильно вийшов за межі позовних вимог з метою повного захисту права позивача на отримання щомісячної адресної допомоги і визнав протиправним та скасував рішення УСЗН Добропільської міської ради про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання від 09.06.2017 року. При цьому суд першої інстанції зобов'язав відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 30.05.2017 року. Суд апеляційної інстанції вважає, що такий спосіб захисту не буде сприяти повному відновленню порушеного права позивача, оскільки відповідач вже розглянув звернення позивача і відмовив в призначенні допомоги. Тому суд апеляційної інстанції вважає ефективним способом захисту порушеного права буде рішення про зобов'язання відповідача призначити позивачеві щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за заявою від 30.05.2017 року.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції про задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування повідомлення про відшкодування коштів по переплачених соціальних виплатах УСЗН Добропільської міської ради від 09.06.2016 року та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 5500,00 грн., як безпідставно повернутої суми адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, оскільки повідомлення про відшкодування коштів по переплаченим соціальним виплатам від 09.06.2016 не є рішеннями відповідача, яке спричинило правові наслідки для позивача, а носить інформаційний характер. В повідомленні зазначено, що в разі неповернення коштів, вони будуть стягнуті в судовому порядку. Позивачем в добровільному порядку повернуті кошти відповідачеві, а отже об'єкт судового захисту відсутній.

Як зазначено вище, позовні вимоги, що стосувалися призначення адресної допомоги за заявою позивача до відповідача від 20.05.2016 року та відмови в її призначенні рішенням відповідача від 06.06.2016 року, залишені без розгляду ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.08.2017 року за результатами вирішення цієї справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції внаслідок порушення норм процесуального права, неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи частково невірно вирішив спір, в зв'язку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - скасуванню з постановленням нової про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог суд присуджує позивачеві судові витрати, понесені при сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 640,0 гривень від сплачених 1344 грн., що підтверджується квитанціями про сплату судового збору (а.с.1, 55).

Керуючись ст.195, ст.197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1 п.3, ст. 202 ч.1 п.1, п.4, ст. 205 ч.2, ст. 206, ст.212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради задовольнити частково.

Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 6 липня 2017 року у справі №227/2015/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про визнання дій неправомірними, визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про визнання дій неправомірними, визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про відмову ОСОБА_2 у наданні допомоги переміщеним особам на проживання від 09.06.2017 року.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради призначити ОСОБА_2 щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за заявою від 30.05.2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 640,0 грн. (шістсот сорок гривень).

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий Л.А.Василенко

Судді А.В. Гайдар

Р.Ф. Ханова