Справа № 667/1277/16-а
Суддя: Майдан С. І.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 667/1277/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Матієнко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції м.Херсона Борискіна Олега Сергійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою поліцейського Управління патрульної поліції м.Херсона Борискіна Олега Сергійовича серії ПСЗ №062221 від 22.02.2016 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень. Позивач вказує, що постановою його притягнуто до відповідальності за те, що він 22 лютого 2016 року о 14-30 годині по вул.Потьомкінській, б.40А в м.Херсоні, керуючи транспортним засобом «Subaru Forester», держ.номер НОМЕР_1, розмовляв по мобільному телефону.

Позивач вважає постанову, винесену відповідачем, незаконною та просить суд визнати незаконними дії поліцейського роти №4 Управління патрульної поліції м.Херсона Борискіна Олега Сергійовича щодо винесення відносно ОСОБА_1 постанови серії ПСЗ №062221 від 22.02.2016 року у справі про адміністративне правопорушення та скасувати постанову серії ПСЗ №062221 від 22.02.2016 року, винесену поліцейським роти №4 Управління патрульної поліції м.Херсона Борискіним Олегом Сергійовичем, відносно ОСОБА_1. також просить стягнути на його користь судовий збір в сумі 551,20 гривень.

В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач Борискін О.С. та представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку. Від представника відповідача до суду надійшли заперечення проти позову, згідно яких просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, відповідно до постанови серії ПСЗ №062221 від 22 лютого 2016 року, винесеної поліцейським роти №4 Управління патрульної поліції у м.Херсоні Борискіним Олегом Сергійовичем,позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень, за те, що він 22 лютого 2016 року о 14-30 годині по вул.Потьомкінській, б.40А в м.Херсоні, керуючи транспортним засобом «Subaru Forester», держ.номер НОМЕР_1, розмовляв по мобільному телефону.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до п.2.9 д Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху) водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно з ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14.07.2015 № 596-VIII, який був прийнятий після винесення рішення Конституційним Судом України 26.05.2015 по справі № 5-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Не заперечуючи про наявність у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу на місці вчинення правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити, що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

На підставі викладеного, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення повинен підтверджуватися наявними об'єктивними належними та достатніми доказами.

Відповідачем в порушення вимог ст.71 КАС України не надано доказів на підтвердження факту порушення позивачем п.2.9 (д) Правил дорожнього руху України, а саме те, що останній під час керування транспортним засобам користувався засобами зв'язку, тримаючи мобільний телефон у руці.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме ним не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем порушення п.2.9 (д) Правил дорожнього руху та ч.2 ст.122 КУпАП України, а тому притягнення позивача до відповідальності є безпідставним, а дії відповідача є незаконними.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову в повному обсязі.

Матеріали справи містять документ, що підтверджує сплату позивачем судового збору в розмірі 551,20 гривень (а.с.2).

В силу ст. 163 КАС України, в резолютивній частині постанови зазначається про розподіл судових витрат.

В силу ст. 288 КУпАП позивача звільнено від сплати судового збору, а помилкова сплата судового збору підлягає поверненню в разі звернення позивача до суду (першої інстанції) з заявою про повернення судового збору.

Однак, помилкова сплата позивачем судового збору не дає підстав для стягнення з відповідача помилково сплаченого судового збору.

З врахуванням того, що відсутня заява про повернення судового збору, вимоги в частині стягнення судового збору з відповідача задоволенню не підлягають за безпідставністю.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.2, 69, 71 КАС України, ст.ст.122, 222, 245, 251, 258, 268, 280 КпАП України, п.2.9 (д) Правил дорожнього руху України, суд

постановив:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції м.Херсона Борискіна Олега Сергійовича, Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати незаконними дії поліцейського роти №4 Управління патрульної поліції м.Херсона Борискіна Олега Сергійовича щодо винесення відносно ОСОБА_1 постанови серії ПСЗ №062221 від 22.02.2016 року у справі про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову серії ПСЗ №062221 від 22.02.2016 року, винесену поліцейським роти №4 Управління патрульної поліції м.Херсона Борискіним Олегом Сергійовичем, відносно ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду.

Суддя С.І.Майдан