Справа № 810/1999/16
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1999/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кушнова А.О. Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Костюк Л.О. та Файдюка В.В.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби на постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року ТОВ «Фоззі-Фуд» звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товару № 125110010/2015/010249/2 від 16 грудня 2015 року, № 125110010/2015/010232/2 від 10 грудня 2015 року та № 125110010/2015/010259/2 від 24 грудня 2015 року.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року вказаний адміністративний позов був задоволений.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що позивач не надав документів, які підтверджують усі складові митної вартості товару.

Під час судового засідання представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладених в ній.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив суд відмовити у її задоволення посилаючись на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Київської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно з ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд встановив, що між ТОВ «Фоззі-Фуд» (покупець) та AIMON GROUP LIMITED (продавець) був укладений контракт № 068/13 від 25 листопада 2013 року про поставку непродовольчої продукції. Відповідно до умов вказаного контракту AIMON GROUP LIMITED здійснило поставку товару «посуд столовий/кухонний, виготовлений з кам'яної кераміки, що містить на своїй поверхні глазурування/покриття; посуд кухонний, виготовлений механічно зі скла; посудини для пиття, механічного виготовлення, зі скла, не ограновані, без оздоблення». З метою декларування вказаного товару ТОВ «Фоззі-Фуд» подало до Київської митниці ДФС електронні митні декларації № 125110010/2015/181673 від 15 грудня 2015 року, № 125110010/2015/181548 від 09 грудня 2015 року та № 125110010/2015/181874 від 23 грудня 2015 року.

Визначення митної вартості товару було здійснено позивачем за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Київська митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості № 125110010/2015/010249/2 від 16 грудня 2015 року, № 125110010/2015/010232/2 від 10 грудня 2015 року та № 125110010/2015/010259/2 від 24 грудня 2015 року.

Не погоджуючись із вказаним рішеннями митного органу, ТОВ «Фоззі-Фуд» звернулося до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Фоззі-Фуд» суд першої інстанції виходив з того, що під час митного оформлення товару позивач надав належні та достатні докази на підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Суд першої інстанції вірно встановив та відобразив у постанові від 11 жовтня 2016 року обсяг документів, що були подані ТОВ «Фоззі-Фуд» до Київської митниці ДФС для митного оформлення товару; перелік додаткових документів, що були витребувані відповідачем; стан виконання таких запитів позивачем; зміст та підстави прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів.

Зазначені обставини сторонами даної справи не заперечуються. Підставою для апеляційного оскарження постанови суду від 11 жовтня 2016 року стала незгода відповідача із висновками суду щодо відсутності розбіжностей у наданих позивачем документах та належного підтвердження складових митної вартості товарів.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Київська митниця ДФС вважає, що позивач не надав належних доказів на підтвердження вартості витрат на страхування та перевезення товару.

Згідно з ч. 2 ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Положеннями п.п. 5, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

На підтвердження витрат на транспортування оцінюваних товарів ТОВ «Фоззі-Фуд» надало Київській митниці ДФС міжнародні автомобільні накладні (СМR) 043969 від 14 грудня 2015 року, (СМR) 044212 від 22 грудня 2015 року та (СМR) 045020 від 08 грудня 2015 року.

Відповідач не зазначив підстав для визнання вказаних документів неналежним підтвердженням вартості витрат на транспортування оцінюваних товарів. У запереченнях на адміністративний позов та в апеляційній скарзі також відсутні посилання на те, що зазначені міжнародні автомобільні накладні містять розбіжності, які викликають сумнів у обґрунтованості дійсних витрат на перевезення.

Для підтвердження витрат на страхування товарів ТОВ «Фоззі-Фуд» надало відповідачу, зокрема, копії полісів № 6798 від 11 листопада 2015 року, № 6882 від 16 листопада 2015 року та № 7470 від 22 грудня 2015 року, а також генерального договору добровільного страхування вантажів № 101014611 від 06 грудня 2013 року, що укладений між ТОВ «Фоззі-Фуд» та ПАТ «Страхова компанія «Граве Україна».

Доводи відповідача щодо розбіжностей у документах, наданих на підтвердження витрат на страхування товарів полягають у тому, що у страхових полісах зазначений тариф 0,16 %, натомість згідно з п. 3.6.1 генерального договору добровільного страхування вантажів № 101014611 від 06 грудня 2013 року страховий тариф становить 0,2 %.

Суд першої інстанції вірно встановив, що додатковою угодою № 3 до Генерального договору добровільного страхування вантажів № 101014611 від 06 грудня 2013 року п. 3.6.1. генерального договору з 01 серпня 2015 року викладено в наступній редакції: «страховий тариф 0,16 % від страхової суми по кожному перевезенню».

Таким чином, у страхованих полісах № 6798 від 11 листопада 2015 року, № 6882 від 16 листопада 2015 року та № 7470 від 22 грудня 2015 року, які є частиною Генерального договору страхування, вказаний страховий тариф 0,16 % від страхової суми, що відповідає умовам такого договору.

Також Київська митниця ДФС посилається на те, що зазначена у полісі страхова премія не є кінцевою, оскільки за умовами генерального договору фактична страхова премія оплачується за виставленими страховиком рахунками-фактурами.

Положеннями п. 4.1 генерального договору добровільного страхування вантажів № 101014611 від 06 грудня 2013 року дійсно передбачено, що страхова премія підлягає оплаті щомісячним платежами в розмірі страхових премій, вказаних страховиком в рахунках-фактурах.

Разом з тим, рахунок-фактура, на який посилається позивач, містить відомості про розмір страхової премії за місяць фактичного обороту товару.

Натомість, розмір страхової премії по кожному окремому перевезенню, згідно з п. 3.6.3 генерального договору добровільного страхування вантажів № 101014611 від 06 грудня 2013 року, зазначається страховиком у полісі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що для цілей визначення складових митної вартості товару встановленню підлягає розмір страхової премії за кожне окреме перевезення товару, а не страхової премії за оборот вантажів протягом місяця.

Таким чином, поліси № 6798 від 11 листопада 2015 року, № 6882 від 16 листопада 2015 року та № 7470 від 22 грудня 2015 року є належними доказами, які підтверджують вартість витрат на страхування оцінюваного товару.

Також Київська митниця ДФС вказує на те, що страхова сума значно перевищує суму інвойсу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Положеннями п. 3.1 генерального договору добровільного страхування вантажів № 101014611 від 06 грудня 2013 року передбачено, що страхова сума встановлюється у розмірі інвойсної вартості вантажів, що плануються до перевезення, та витрат, пов'язаних із транспортуванням, митним оформленням та іншими додатковими витратами, пов'язаними із перевезенням вантажу у пункт призначення. Страховою сумою за кожним перевезенням вважається сума, заявлена страхувальником (позивачем) у Повідомленні страховику.

Таким чином, умовами генерального договору добровільного страхування вантажів № 101014611 від 06 грудня 2013 року прямо передбачено, що страхова сума є вищою від інвойсної вартості товару, оскільки збільшується на суму додаткових витрат, визначених страховиком у повідомленні.

Такі умови генерального договору добровільного страхування вантажів не суперечать вимогам Закону України «Про страхування».

Відтак, перевищення страхової суми над контрактною (інвойсною) вартістю товару не свідчить про заниження митної вартості товару.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення про задоволення адміністративного позову ТОВ «Фоззі-Фуд» та визнання протиправними і скасування рішень Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товару № 125110010/2015/010249/2 від 16 грудня 2015 року, № 125110010/2015/010232/2 від 10 грудня 2015 року та № 125110010/2015/010259/2 від 24 грудня 2015 року.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 11 жовтня 2016 року, та не можуть бути підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Київської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги Київської митниці Державної фіскальної служби - відмовити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді Л.О. Костюк

В.В. Файдюк

Ухвала складена у повному обсязі 15 серпня 2017 року.

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Файдюк В.В.

Костюк Л.О.