Справа № 359/477/17
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 359/477/17 Головуючий у 1-й інстанції: Борець Є.О. Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Файдюка В.В.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги ОСОБА_2 та Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду Київської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог, просив:

1) визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку йому пенсії призначеної у 1998 році, виходячи із розміру 90% від суми заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Київської області №18ф-442 від 19 жовтня 2016 року без обмеження суми пенсійної виплати та здійснити виплату різниці в розмірі пенсії за минулий час з 01.01.2016;

2) зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплату раніше призначеної пенсії в повному розмірі без обмежень суми пенсійної виплати на підставі статті 50-1 Закону України Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII, яка діяла на момент призначення пенсії, виходячи із розміру 90% від суми заробітної плати, визначеній у довідці прокуратури Київської області так здійснити виплату різниці в розмірах пенсій за минулий час з 01.01.2016;

3) визнати неправомірними дії відповідача щодо неправильного перерахунку у 2012 році позивачу раніше не призначеної пенсії в розмірі 80 відсотків замість положених 90 відсотків та провести перерахунок недоотриманої пенсії за 12 місяців.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області в частині вимог про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за вислугу років та виплатити різницю між перерахованою та виплаченою пенсією за вислугу років за період часу до 19 липня 2016 року залишено без розгляду.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, що полягають у виплаті ОСОБА_2 пенсії за вислугу років в розмірі 80% від суми заробітної плати.

Зобов'язано Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми заробітної плати за період часу з 19 липня 2016 року.

Зобов'язано Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області виплатити ОСОБА_2 різницю між перерахованою та виплаченою пенсією за вислугу років за період часу з 19 липня 2016 року.

У задоволенні адміністративного позову в частині вимоги про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за вислугу років з урахуванням заробітної плати, визначеної в довідці прокуратури Київської області №18ф-442 від 19 жовтня 2016 року - відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову в частині відмови про зобов'язання Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду Київської області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з врахуванням заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Київської області №18-ф-442 від 19 жовтня 2016 року та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити шляхом зобов'язання Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду Київської області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з врахуванням заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Київської області №18-ф-442 від 19 жовтня 2016 року в розмірі 90% від місячної заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури, починаючи з 01 січня 2016 року.

Зобов'язати Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду Київської області виплатити різницю між перерахованою та виплаченою пенсією за вислугу років за минулий час, за 12 місяців.

Відповідач, також не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 працював в органах прокуратури Київської області згідно довідки прокуратури Київської області №18ф-442 від 19 жовтня 2016 року (а.с.8).

У січні 1998 року позивачу призначена пенсія за вислугу років у розмірі 90% від суми його заробітної плати згідно копії посвідчення та копією розпорядження Бориспільського міського управління ПФУ №113065 від 23 жовтня 2001 року (а.с. 7, 68).

У серпні 2012 року ОСОБА_2 подав заяву про проведення перерахунку пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників (а.с.67).

Розпорядженням УПФУ у м. Борисполі та Бориспільському районі №139978 від 04 вересня 2012 року позивачу був зменшений розмір пенсії за вислугу років до 80% від суми заробітної плати (а.с.69).

19 жовтня 2016 року прокуратура Київської області видала позивачу довідку №18ф-442 з інформацію про підвищений розмір заробітної плати (а.с.8).

12 грудня 2016 року ОСОБА_2 подав відповідачу заяву до пенсійного фонду, в якій він просив здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми заробітної плати, визначеної в довідці прокуратури Київської області №18ф-442 від 19 жовтня 2016 року (а.с. 9).

21 грудня 2016 року Бориспільське об'єднане УПФУ Київської області листом №12432/03 повідомило про відмову у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років (а.с. 10).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку пенсійного органу та з метою їх відновлення пенсіонер звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що з 01 січня 2015 року пенсіонери органів прокуратури вже не мають права на перерахунок призначених їм пенсій у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, а позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії за вислугу років лише 12 грудня 2016 року, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. При цьому, з метою відновлення законності та порушених прав позивача належить визнати неправомірними дії Бориспільського об'єднаного УПФУ Київської області, що полягають у виплаті пенсії за вислугу років в розмірі 80% від суми заробітної плати; а також зобов'язати відповідача здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми заробітної плати та виплатити йому різницю між перерахованою та виплаченою пенсією за вислугу років з 19 липня 2016 року.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

За правилами частини першої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року (в редакції до 01.10.2011) (надалі - Закон №1789-ХІІ), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

01 жовтня 2011 року набрав чинність Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 8 липня 2011 року, пунктом 4 частини шостої розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до ст.50-1 Закону №1789-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсій за вислугу років, призначених працівникам органів прокуратури, був зменшений до 80% від суми заробітку.

Однак Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 8 липня 2011 року не було передбачено перерахунку розміру пенсій за вислугу років, що були призначені працівникам органів прокуратури до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, відповідач, здійснивши позивачу перерахунок пенсії за вислугу років, зменшивши максимальний розмір пенсій за вислугу років з 90% до 80% від суми заробітку, діяв не на підставі, не в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, з метою відновлення законності та порушених прав позивача колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про визнання неправомірними дій відповідача, що полягають у виплаті пенсії за вислугу років в розмірі 80% від суми заробітної плати та зобов'язання відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми заробітної плати та виплатити йому різницю між перерахованою та виплаченою пенсією за вислугу років з 19 липня 2016 року.

Щодо решти позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною тринадцятою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувалися у зв'язку з підвищенням заробітної ;плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадився з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з тим, Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

15 липня 2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII згідно Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення Закону №1789-ХІІ, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 12.12.2016) частини тринадцята та вісімнадцята статі 50-1 Закону №1789-ХІІ, які визначали право на перерахунок пенсій працівникам прокуратури, втратили чинність, у зв'язку з чим, суд апеляційної інстанції вважає, що законодавчо визначені підстави для такого перерахунку з цього часу є відсутніми.

Закон №1697-VII не містить аналогічної норми, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Така ж правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 05.12.2016 (справа №К/800/33159/16).

Згідно частини двадцятої ст. 86 Закону №1697-VII (чинної на час виникнення спірних правовідносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Проте, Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено і відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

За таких обставин, враховуючи вищевказані норми, колегія суддів приходить до висновку, що з 15.07.2015 законодавчо встановлені підстави та умови для перерахунку пенсій працівникам прокуратури відсутні, у зв'язку з чим підстав для перерахунку пенсій немає.

Норми законодавства, якими не встановлено право на перерахунок призначених прокурорам пенсій на час розгляду даної адміністративної справи є чинними і не визнані неконституційними.

Отже, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про правомірність дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії працівника прокуратури, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Натомість, в даному випадку, Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» скасовано таке право (на перерахунок вже призначених пенсій працівникам прокуратури).

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При розв'язанні спірних правовідносин судовою колегією також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Пунктом 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116). У Рішенні від 2 березня 1999 року №2-рп/99 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки прокуратури Київської області №18ф-442 від 19 жовтня 2016 року та відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, чинній на момент призначення пенсії.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин, тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно із частиною першою ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду Київської області - залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.В. Файдюк

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Файдюк В.В.

Бужак Н.П.