Справа № 308/6723/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/8568/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Іщук Л.П.

з участю секретаря судового засідання: Торкот Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2017 року у справі № 308/6723/17 за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки Вєтнаму ОСОБА_2 про примусове видворення іноземця з України,

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив на підставі ч.1 ст.30 «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусово видворити з України громадянку Вєтнаму ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2017 адміністративний позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що судом першої інстанції не було враховано, що Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав. Таким чином вважає, що до відповідача має застосовуватися реадмісія, для чого не вимагається судового рішення. Тому просить скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2017 та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що громадянка Вєтнаму ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 12.07.2017 була виявлена та затримана прикордонним нарядом відділу прикордонної служби «Тиса» в районі 262 прикордонного знаку на відстані 600 метрів до лінії проходження Державного кордону України за спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску у складі групи осіб. У громадянки Вєтнаму ОСОБА_2 відсутні документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не має законних підстав для перебування на території України.

Проте, колегія суддів вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, виходячи з наступного.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини шостої статті 6 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно ч. 1 ст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Частиною третьою статті 29 цього Закону визначено, що іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Відповідно до п.п.1 ч.1 ст.9 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав, підписану 25.09.2007 в м. Нью-Йорку.

Процедура реадмісії громадян Вєтнаму визначена ст. 4 цієї Угоди. Оскільки відповідач була прийнята державою Україна на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським співтовариством про реадмісію осіб, то вона підлягає видворенню не за процедурою, передбаченою ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст. 183-7 КАС України, а за процедурою, визначеною ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав від 25.09.2007, ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав».

Однак, позивачем визначена законодавством процедура не була застосована.

Тобто наявні у справі матеріали не підтверджують обставин, на які посилається суд першої інстанції як на підставу прийняття оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим відповідно до норм матеріального права з отриманням процесуальних норм, та на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи.

З аналізу наведених вище норм та встановлених судом обставин, колегія суддів дійшла висновку, що у суду першої інстанції не було правових підстав для примусового видворення громадянки Вєтнаму ОСОБА_2 за межі України, оскільки позивачем не приймалось рішення про застосування до відповідача процедури реадмісії.

Згідно зі ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника громадянки Вєтнаму ОСОБА_2 - ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2017 року по справі № 308/6723/17 скасувати та прийняти нову, якою в задоволені адміністративного позову Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки Вєтнаму ОСОБА_2 про примусове видворення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня виготовлення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді І. О. Яворський
Л. П. Іщук
Повний текст постанови складено 15.08.2017.