Справа № 227/1052/17
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Притуляк С.А.
Суддя-доповідач - Блохін А.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року справа №227/1052/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів : головуючого судді Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС України в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2017 року у справі № 227/1052/17 за позовом ОСОБА_2 до Офісу великих платників податків ДФС України в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

07 квітня 2017 року Позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідача - Офісу великих платників податків ДФС України в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 165-1 КУпАП, № 5 від 15 лютого 2017 року.

Мотивуючи позовні вимоги ОСОБА_2 вказує на те, що постанова є необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КУпАП. Також не були з'ясовані обставини, які вказували б на наявність в його діях складу інкримінованого правопорушення. Справу про адміністративне правопорушення розглянуто за його відсутності, про дату і час розгляду справи позивач не повідомлявся, з правами та обов'язками його не ознайомлювали.

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2017 року у справі № 227/1052/17 позов задоволено, внаслідок чого скасовано постанову №5 від 15 лютого 2017 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 2250,00 грн. за порушення ч. 5 ст. 165-1 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 15 лютого 2017 року Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби винесено постанову № 5 про накладення адміністративного стягнення, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 8, п. 12 ст. 19 Закону України від 08 липня 2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», абз. 6, п.З Розділу IV «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 28 березня 2016 року № 393 та зареєстрованого в Мінюсті від 21 квітня 2016 року №609/28739, у вигляді штрафу в розмірі 2250,00 грн.

Вищевказана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 07 лютого 2017 року № 9, складеного відносно позивача та доданих до нього документів.

Положення частини п'ятої ст.165-1 КУпАП передбачають відповідальність у вигляді накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від ста п'ятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за дії, передбачені частиною третьою або четвертою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Частини третя та четверта наведеної норми передбачають відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відповідно.

Таким чином, обов'язковою умовою наявності в діях посадової особи складу адміністративного правопорушення за ч.5 ст.165-1 КУпАП є притягнення цієї особи протягом року до адміністративної відповідальності за ч.3-4 ст.165-1 КУпАП.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови № 5 від 15 лютого 2017 року, вона не містить жодних посилань на факт притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3-4 ст.165-1 КУпАП протягом останнього року, що передував інкримінованому адміністративному правопорушенню.

Дана постанова містить лише формальне посилання на допущення ним повторного, протягом року, несвоєчасної оплати до бюджету єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування.

Постанову Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № 2 від 18 січня 2017 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 2 040 грн. за порушення ч. 3 ст. 165-1 КУпАП скасовано постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська по справі №201/1895/17 від 24.04.2017р.

Отже, судом не вбачається наявності складу адміністративного правопорушення за ч.5 ст.165-1 КУпАП в діях ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За приписами ст. 279 КУпАП посадова особа, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 268 КУпАП має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.2, 4, 5 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідач не надав суду доказів того, що позивач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, враховуючи порушення відповідачем ст.ст. 279, 280 КУпАП, а саме те, що справа розглянута за відсутності особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, яка не була належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, а також звертаючи увагу на положення ч.2 ст.71 КАС України та відсутність з боку відповідача доказів на спростування позовних вимог позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС України в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2017 року у справі № 227/1052/17 - залишити без задоволення. Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2017 року у справі № 227/1052/17 за позовом ОСОБА_2 до Офісу великих платників податків ДФС України в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

М.Г. Сухарьок