Справа № 750/6120/17
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/6120/17 Головуючий у 1-й інстанції: Логвіна Т.В.; Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А
16 серпня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Костюк Л.О.;
суддів: Троян Н.М., Файдюка В.В.;
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И Л А:
У червні 2017 року, ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії та просить визнати бездіяльність відповідача щодо не призначення позивачу пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», неправомірною, визнати відмову відповідача щодо призначення позивачу пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», неправомірною та зобов`язати Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з дати звернення із заявою до управлінням Пенсійного фонду України в м Чернігові.
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 липня 2017 року позов задоволено.
Визнано відмову Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до частини 1 абзацу 1 пункту 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», неправомірною.
Зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного Фонду України призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини 1 абзацу 1 пункту 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 08.11.2016 року.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.
Підстави для проведення апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами визначено ст. 197 КАС України.
За змістом ч. 1 вищезазначеної статті суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь в справі, про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2 цього Кодексу.
З огляду на викладене та враховуючи те, що справу можливо вирішити на основі наявних у ній доказів, колегія суддів вважає, що розгляд справи має бути проведено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін з наступних підстав.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до положень ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 06.01.1986р. по 16.06.1993р. працював на державному підприємстві «Чернігівський річковий порт», яке реорганізоване згідно наказу міськвиконкому №95 від 17.05.1993р. у ВАТ «Чернігівський річковий порт», правонаступником якого на даний час є ПАТ «Чернігівський річковий порт», що підтверджується записами в трудовій книжці позивача.
При цьому у періоди з 17.06.1986р. по 17.06.1986р.; з 13.07.1986р. по 13.07.1986р. з 15.07.1986р. по 15.07.1986р. з 22.10.1986р. по 23.10. :986р. з 06.11.1986р. по 06.11.1986р. з 14.11.1986р. по 15.11.1986р. у складі екіпажа теплохода БТ-412 позивач приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
На даний час позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, що підтверджується посвідченням № 51 7889 від 26.03.2009 р.
08.11.2016 року позивач звернувся до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до частини 1 абзацу 1 пункту 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ під 28.02.1991 року, до заяви було додано копії документів, які підтверджують його безпосередню участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження у травні 1986 року.
Після розгляду поданих документів Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 1 абзацу 1 пункту 1 ст. 55 ЗУ №796-ХП від 28.02.1991 року відмовило.
Свою відмову відповідач мотивує відсутністю первинних документів, які підтверджували б факт роботи позивача в населених пунктах чи об`єктах зони відчуження на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 17.06.1986р. та 1 3.07.1986р.
Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Враховуючи небезпеку для життя та здоров`я осіб, які постраждали і приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС законодавець для таких осіб встановлено додаткові гарантії соціального забезпечення, а саме - закріплені у статтях49,50,51,56,57,58,67 Закону №796-ХІІ особливий порядок пенсійного забезпечення ліквідаторів і потерпілих від наслідків аварії на ЧАЕС.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя та здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в ЗУ №796-ХІІ від 28.02.1991 року.
Згідно ст. 9 ЗУ №796-ХІІ від 28.02.1991 року особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.
Відповідно до ст. 14 ЗУ №796-ХІІ від 28.02.1991 року учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів віднесено до 2 категорії постраждалих від аварії на ЧАЕС.
Статтею 49 ЗУ №796-ХІІ від 28.02.1991 року передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
У відповідності до ст. 55 ЗУ №796-ХІ1 від 28.02.1991 року учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 10 років.
Зі змісту ст. 55 ЗУ №796-Х11 від 28.02.1991 року випливає, що пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, призначаються лише учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи.
Зазначеній категорії осіб, згідно з ст. 65 Закону України ЗУ №796-ХІІ від 28.02.1991 року за поданням районних державних адміністрацій Міністерством у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС України, Радою Міністрів А РІС, державними адміністраціями областей, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями видаються посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Такі посвідчення є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими ЗУ №796-ХП від 28.02.1991року.
Згідно абзацу 5 пункту 5 частини 2.1 Порядку додання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою ГІФУ № 22-1 від 25.11.2005р. (далі Порядок № 22-1 від 25.11.2005р. ), документами, які засвідчують особливий статус особи учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 ЗУ №796-ХІІ від 28.02.1991 року).
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог чинного законодавства, позивачем до УПФУ в м. Чернігові для призначення пенсії, крім копії посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС категорії 2, № 517889 від 26.03.2009р., також були надані - довідка ПАТ «Чернігівський річковий порт» від 20.10.2016 року за №396, з якої вбачається, що позивач з 17.06.1986 р. по 17.06.1986 р., з 13.07.1986 р. по 13.07.1986 р. з 15.07.1986 р. по 15.07.1986 р. з 22.10.1986 р. по 23.10.1986 р. з 06.11.1986 р. по 06.11.1986 р. з 14.11.1986 р. по 15.1 1.1986 р. знаходився в 30-ти кілометровій зоні та приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, копії розрахункових відомостей, табелів обліку робочого часу за місяці, в яких він виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕЧ в зоні відчуження, та довідка КДУ в м. Чорнобиль.
Як вбачається з табеля обліку робочого часу членів екіпажа судна БТ-412 за червень 1986 року (бланк №4), позивач перебував на посаді моториста рульового. 17.06.1986 р. пропрацював 7 годин та 4 години нічної вахти.
Згідно табелю обліку часу членів екіпажа судна БТ 412 по дезактивації Р-0229, (Бланк №14) це відбувалося 17.06.1986р. Роботи по дезактивації тривали з 10 години 00 хвилин по 24 годину 00 хвилин, згідно запису в даному документі ОСОБА_1 був задіяний на даних роботах протягом всіх 14-ти годин.
Відповідно до довідки виданої капітану судна БТ-412 начальником КДУ в м. Чорнобиль, екіпаж теплохода БТ-412 проводив дезактивацію Р-0229 в с. Плютовище з 10 години 00 хвилин 17.06.1986р. по 24годину 00 хвилин 17.06.1986 р. Р-0229 повернуто в затон пристані Чорнобиль, дані роботи зайняли всього 14 годин.
Колегія суддів звертає увагу на табель обліку робочого часу членів екіпажа судна БТ-412 за липень 1986 року (бланк №5), відповідно до якого позивач перебував на посаді моториста рульового. 13.07.1986р. пропрацював 7 годин та 4 години нічної вахти.
Згідно табелю обліку часу членів екіпажа судна БТ-412 по дезактивації Р-5218, (Бланк №14) це відбувалося 13.07.1986р. роботи по дезактивації тривали з 12години 00 хвилин по 24 годину 00 хвилин, як вбачається з запису в даному документі ОСОБА_1 був задіяний на даних роботах протягом всіх 12-ти годин.
Село Плютовище, біля пристані якого проводилася у червні 1986року дезактивація плавзасобу Р-0229, а у липні 1986р. плавзасобу Р-5218, знаходилось за 7 кілометрів від центра міста Чорнобиль, тобто в межах 30-ти кілометрової зони. Постановою Кабінету Міністрів УРСР № 106 від 23.07.1991р. с. Плютовище, Чорнобильського району, Київської області віднесено до зони відчуження.
Відповідно до даних табелю обліку робочого часу в зоні відчуження, по дезактивації плавзасобів Р-0229 та Р-5218 (Бланк №14) у листопаді 1986р. було проведено доплату за роботу в Чорнобилі, що підтверджується копією розрахункової відомості №11 за листопад 1986року.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим ухвалене судом на підставі повного та всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Керуючись ст.ст. 2, 159, 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 липня 2017 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Файдюк В.В.

Троян Н.М.