Справа № 308/6670/17
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/8755/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Сеник Р.П.

суддів: Сапіга В.П., Кухей Р.В.

з участю секретаря судового засідання: Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника громадянина Вєтнаму ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 липня 2017 року за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Вєтнаму - ОСОБА_4 про примусове видворення,

В С Т А Н О В И В :

13 липня 2017 року Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся в суд з адміністративним позовом до громадянина Вєтнаму ОСОБА_4 про примусове видворення.

Одночасно з поданням позову позивачем було подано клопотання (щодо забезпечення примусового видворення) затримання іноземця з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.07.2017 року клопотання задоволено. Затримано громадянина Вєтнаму ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України на строк до 6 місяців. Ухвалу звернуто до негайного виконання.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції представник громадянина Вєтнаму - ОСОБА_4 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що задовольняючи клопотання, суд не врахував, що Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 року було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав. Таким чином вважає, що до відповідача має застосовуватися реадмісія і для застосування такої процедури будь-якого спеціального судового рішення не вимагається. Вважає, що ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2017 підлягає скасуванню, оскільки постанова суду про примусове видворення відповідача з наведених вище підстав підлягає скасуванню.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини шостої статті 6 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що З матеріалів справи видно, що громадянин Вєтнаму ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 10.07.2017 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Гута» на напрямку 203 прикордонного знаку при спробі незаконного перетинання державного кордону у складі групи осіб з України в Словацьку Республіку. Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування відповідача на території України відсутні.

Постановляючи ухвалу про затримання громадянина Вєтнаму ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України на строк до 6 місяців, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не має законних підстав для перебування на території України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Згідно ч. 1 ст.29 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Частиною третьою статті 29 цього Закону визначено, що іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Відповідно до підпункту 1 частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Законом України "Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав" від 03.09.2008 року було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав, підписану 25.09.2007 року в м. Нью-Йорку.

Процедура реадмісії громадян Вєтнаму визначена ст. 4 цієї Угоди. Оскільки відповідач був прийнятий державою Україна на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським співтовариством про реадмісію осіб, то він підлягає видворенню не за процедурою передбаченою ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та ст. 183-7 КАС України, а за процедурою, визначеною ст. 29 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав від 25.09.2007, ратифікованою Законом України "Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав".

Однак, позивачем визначена законодавством процедура не застосована.

Тобто наявні у справі матеріали не підтверджують обставин, на які посилається суд першої інстанції як на підставу прийняття оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим відповідно до норм матеріального права з отриманням процесуальних норм, та на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку, що у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення клопотання позивача про затримання відповідача з метою поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, оскільки позивачем не приймалось рішення про застосування до відповідача процедури реадмісії.

Отже, оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для її скасування та постановлення нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 183-7, 195, 196, 199, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника громадянина Вєтнаму ОСОБА_4 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 липня 2017 року у справі № 308/6670/17 - скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні клопотання Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді В. П. Сапіга
Р. В. Кухтей

Повний текст судового рішення виготовлено 15.08.2017 року.