Справа № 810/1717/17
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 810/1717/17 Головуючий суддя у першій інстанції - Василенко Г.Ю.
Суддя доповідач Федотов І.В.
У Х В А Л А

08 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Горяйнова А.М. та Троян Н.М.,

при секретарі Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, державного підприємства «Національні інформаційні системи» про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач-1), державного підприємства «Національні інформаційні системи» (далі - відповідач-2, ДП «Національні інформаційні системи») про:

- визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 19.04.2017 р. №1300/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно»;

- визнання протиправними дій ДП «Національні інформаційні системи» щодо блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- застосування повороту виконання скасованого наказу (рішення) суб'єкта владних повноважень шляхом поновлення доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, разом з позовною заявою позивачем було подано клопотання про забезпечення адміністративного позову, в якому вона просила суд зупинити дію пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 19.04.2017 р. №1300/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» та розблокувати доступ державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року зазначене клопотання було задоволено та застосовано відповідні заходи забезпечення позову.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач - Міністерство юстиції України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні клопотання позивача, вважаючи, що судом неправильно застосовано норми процесуального права.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.6 ч.1 ст.199, ч.1 ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, клопотання позивача про забезпечення позову мотивовано тим, що блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позбавляє її законного права здійснювати професійну діяльність та права на працю.

Колегія суддів встановила, що задовольняючи зазначене клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку наявні правові підстави, передбачені ст.117 КАС України, для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, оскільки блокування позивачу доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно порушує її конституційне право на працю як приватного нотаріуса, унеможливлює здійснення нею професійної діяльності, що зумовлює небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства, не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, з наведеної законодавчої норми вбачається, що підставою для вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову є наявність однієї з двох умов: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; 3) наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Виходячи з цього, колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні жодні правові підстави, передбачені ст.117 КАС України, для вжиття адміністративним судом заходів забезпечення позову, про застосування яких ОСОБА_2 просить у своєму клопотанні.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що застосування таких заходів, а саме зупинення дії п.1 наказу Міністерства юстиції України від 19.04.2017 р. №1300/5 та розблокування доступу приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, суперечить сутності та змісту зазначеного наказу Міністерства юстиції України та меті, з якою його було прийнято. Тобто, у такий спосіб до вирішення справи по суті заявлених позовних вимог, до встановлення протиправності або правомірності прийняття оскаржуваного наказу, судом першої інстанції фактично усунуто всі наслідки, які на його підставі були застосовані до позивача, що в даному випадку є неприпустимим, оскільки порушує принцип рівності сторін, регламентований ст.10 КАС України.

Крім того, проаналізувавши приписи ст.34 Закону України «Про нотаріат», якою регламентовані повноваження нотаріусів, судова колегія приймає до уваги та враховує доводи апелянта про те, що дії, пов'язані з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно, є не єдиним видом нотаріальної діяльності, а тому доводи позивача про те, що наказом Міністерства юстиції України від 19.04.2017 р. №1300/5 було порушено її право на працю та висновки суду першої інстанції про те, що такий наказ унеможливлює здійснення позивачем її професійної діяльності, є необґрунтованими.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, відповідно до ст.195 КАС України, судова колегія також зазначає й те, що судом першої інстанції при наведенні в оскаржуваній ухвалі положень ст.117 КАС України не мотивовано, яким чином дана норма процесуального законодавства застосовна до спірних правовідносин.

Разом з тим, відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, які згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо задоволення клопотання про забезпечення адміністративного позову, а тому ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні зазначеного клопотання.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 199, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: