Справа № 462/371/17
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/5392/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судових засідань Мацьків М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу малого приватного підприємства «Монада» на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 22 березня 2017 року у справі за його позовом до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ :

20 січня 2017 року мале приватне підприємство «Монада» (далі - МПП «Монада») звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради (далі - Залізнична РА) № 536 від 02 серпня 2016 року «Про демонтаж самовільно встановленої тимчасової споруди за адресою: м. Львів, пл. Двірцева, 1 (біля автостанції № 8).

Постановою постанову Залізничного районного суду м. Львова від 22 березня 2017 року у справі № 462/371/17 у задоволенні вказаного позову було відмовлено.

У апеляційній скарзі МПП «Монада» просить вказану постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про задоволення його позовних вимог. На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскільки позивачу надавались дозвільні документи на встановлення саме «торгового павільйону», а не «тимчасової споруди», фактично торговий павільйон є нежитловою будівлею з фундаментом, що підтверджено належними та допустимими доказами, а тому апелянт вважає, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Особи, які беруть участь у справі, на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову МПП «Монада», суд першої інстанції виходив із того, що Залізнична РА діяла в межах наданих законодавством України про місцеве самоврядування повноважень, а прийняття оскаржуваного розпорядження зумовлено недотриманням позивачем порядку розміщення тимчасової споруди на пл. Двірцевій, 1 у м. Львові для здійснення підприємницької діяльності, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням міської адміністрації Львівської міської ради народних депутатів № 792 від 23 липня 1993 року надано в тимчасове користування МПП «Монада», терміном на 5 років, територію міськземфонду площею 20 м2 на пл. Вокзальній у м. Львові та дозволено на ній спорудження торгового павільйону. МПП «Монада» зобов'язано виготовити проектну документацію та погодити у встановленому порядку та після завершення будівництва здійснити виконавче знімання території, матеріали зйомки передати в Головному управлінню архітектури і містобудування Львівської міської адміністрації.

Листом від 30 грудня 1997 року № 1610/2683 Головне управління архітектури і містобудування Львівської міської ради народних депутатів повідомило МПП «Монада», що не заперечує щодо реконструкції існуючого павільйону на пл. Двірцевій у м. Львові. Крім того, рекомендує розробити проект реконструкції павільйону, паспорт кольорового упорядкування фасаду та погодити його з головним художником міста.

Ухвалою Львівської міської ради від 29.04.1999 року № 200 «Про продовжено терміну оренди на земельну ділянку МПП «Монада» на площі Двірцевій у м. Львові» було продовжено термін тимчасового користування на умовах оренди терміном на 5 років Малому приватному підприємству «Монада» на земельну ділянку площею 20 кв.м. для обслуговування павільйону на пл. Двірцевій у м. Львові, за рахунок раніше наданої ділянки.

Постановою адміністративної комісії Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 184 від 23 червня 2016 року притягнуто до адміністративної відповідальності заступника директора МПП «Монада» Семенюк Г.М. за ст. 152 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення - штраф у розмірі 1700 грн., який нею сплачено за квитанцією від 06 липня 2016 року.

Листом від 13 липня 2016 року № 32-вих-2856 Залізнична РА звернулася до директора МПП «Монада» з проханням у строк до 01 серпня 2016 року надати підтверджуючі документи на встановлення тимчасової споруди та договір на користування земельною ділянкою, а у випадку відсутності дозвільних документів демонтувати тимчасову споруду.

02 серпня 2016 року Залізничною РА Львівської міської ради винесено розпорядження № 536 «Про демонтаж самовільно встановленої тимчасової споруди за адресою: м. Львів, пл. Двірцева, 1 (біля автостанції № 8)», яким рекомендовано МПП «Монада» демонтувати самовільно встановлену тимчасову споруду, за адресою: м. Львів, пл. Двірцева, 1 (біля автостанції № 8), до 02 вересня 2016 року, яке листом від 03 серпня 2016 року № 32-вих-3158 було надіслано позивачу.

Як слідує з акту обстеження від 14 вересня 2016 року, тимчасова споруда МПП «Монада» за адресою: м. Львів, пл. Двірцева, 1 не демонтована.

При цьому рішенням господарського суду Львівської області від 25 січня 2017 року у справі № 914/2616/16, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року, було задоволено позов Залізничної РА та зобов'язано МПП «Монада» демонтувати самовільно встановлену тимчасову споруду на пл. Двірцевій, 1 (біля автостанції №8) у м. Львові. При цьому господарським судом було встановлено факт самовільного встановлення позивачем спірної тимчасової споруди без відповідних дозвільних документів. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 72 КАС України такі обставини вважаються доведеними і не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи.

Порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності регулюється Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21 жовтня 2011 року та Порядком розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 23 квітня 2015 року № 4546 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові».

Відповідно до пункту 2.1 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі - Порядок) підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив'язки тимчасової споруди. Встановлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорта прив'язки, відхилення від паспорта прив'язки тимчасової споруди не допускається (п.п. 2.20, 2.21 Порядку). Розміщення тимчасової споруди самовільно забороняється (п. 2.31 Порядку). У разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив'язки, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу (п. 2.30 Порядку).

Пунктом п. 2.1 Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові передбачено, що розміщення тимчасових споруд здійснюється замовником відповідно до паспорту прив'язки, плану земельної ділянки та договору оренди земельної ділянки або договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою; місце встановлення тимчасових споруд повинно відповідати адресі, вказаній у паспорті прив'язки, та плану земельної ділянки або схемі прив'язки. Тимчасові споруди розміщуються і функціонують відповідно до вимог чинного законодавства України та інших нормативних актів, прийнятих у межах компетенції органами державної влади та органами місцевого самоврядування (п. 2.3).

Пунктом 7.1 цього Положення встановлено, що демонтажу підлягають тимчасові споруди: для встановлення яких закінчився термін дії договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою або термін дії договору оренди земельної ділянки і суб'єкту господарювання відмовлено у його продовженні; самовільно встановлені тимчасові споруди.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу на те, що завданням адміністративного судочинства згідно з частиною 1 статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 6 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 2 статті 171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть. Таке ж правило має застосовуватись і до правових актів індивідуальної дії.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

МПП «Монада» оспорило розпорядження Залізничної РА № 536 від 02 серпня 2016 року «Про демонтаж самовільно встановленої тимчасової споруди за адресою: м. Львів, пл. Двірцева, 1 (біля автостанції № 8)», яким йому було рекомендовано демонтувати самовільно встановлену тимчасову споруду за адресою: м. Львів, пл. Двірцева, 1 (біля автостанції № 8).

На переконання апеляційного суду, вказаний правовий акт щодо МПП «Монада» носить рекомендаційний характер, а отже не порушує будь-яких прав позивача та не покладає на нього будь-яких обов'язків. Таким чином, відсутність МПП «Монада» прав чи обов'язків у зв'язку із ухваленням оскаржуваного розпорядження Залізничної РА № 536 від 02 серпня 2016 року не породжує для нього і права на захист, тобто права на звернення із адміністративним позовом у цій частині.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до переконання, що доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення позову МПП «Монада», а відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу малого приватного підприємства «Монада» залишити без задоволення, а постанову Залізничного районного суду м. Львова від 22 березня 2017 року у справі № 462/371/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Л.П.Іщук

Р.П.Сеник

Ухвала у повному обсязі складена 10 серпня 2017 року.