Справа № 263/5498/17
Суддя: Скрипниченко Т. І.
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/5498/17
Провадження № 2-а/263/457/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2017 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Скрипниченко Т.І., при секретарі Диміч Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адмінінстративним позовом ОСОБА_1 до Покровської сільської ради про визнання незаконними та скасування рішень Іллічівської (Покровської) сільської ради, -

В С Т А Н О В И В :

28 квітня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Покровської сільської ради про визнання незаконними та скасування рішень Іллічівської (Покровської) сільської ради. Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

12.11.2015 року відбулася перша сесія Іллічівської (Покровської) сільської ради VII скликання.

Відповідно до протоколу №1 Іллічівської (Покровської) сільської ради VII скликання від 12.11.2015 року на засіданні були присутні 14 депутатів, з них, зокрема, ОСОБА_1

В п. 4 Протоколу №1 від 12.11.2015р. вказано, що було здійснено слухання питання щодо виплати грошової компенсації ОСОБА_1 за невикористані нею дні щорічної та додаткової відпустки та, що було проведено голосування з цього питання.

Однак, позивач зазначила, що 12.11.2015 р. на сесії Іллічівської (Покровської) міської ради обговорення питання щодо виплати грошової компенсації ОСОБА_1 за невикористані нею дні щорічної та додаткової відпустки не відбувалось, голосування з цього питання такожне відбувалось, та відповідно рішення не приймалось.

Крім того, позивач посилається на те, що виплату грошової компенсації за невикористані дні щорічної та додаткової відпустки ОСОБА_1 має право отримувати на підставі чинного трудового законодавства без прийняття рішення сесії сільської ради.

23.11.2015 р. відбулася друга сесія Іллічівської (Покровської) сільської ради VII скликання.

Відповідно до протоколу №1 Іллічівської (Покровської) сільської ради VII скликання від 23.11.2015 року на засіданні були присутні 11 депутатів, з них, зокрема, ОСОБА_1

В п. 13 Протоколу №1 від 23.11.2015р. вказано, що було здійснено слухання питання щодо розгляду заяви ОСОБА_1 щодо виплати середньої заробітної плати протягом шести місяців та, що було проведено голосування з цього питання. Крім того, ОСОБА_1 вказала, що Іллічівська (Покровська) сільська рада винесла рішення №7/2-20 від 23.11.2015 р., згідно з яким ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися з заявою щодо працевлаштування за попереднім місцем роботи та у разі її відсутності надати до сільської ради відповідні підтвердження та документи для здійснення нарахувань та виплати середньої заробітної плати протягом шести місяців.

Позивач у позовній заяві зазначила, що 23.11.2015 р. на сесії Іллічівської (Покровської) міської ради обговорення питання стосовно розгляду заяви ОСОБА_1 щодо виплати середньої заробітної плати протягом шести місяців не відбувалось, голосування з цього питання також не відбувалось, та відповідно рішення не приймалось.

Крім того, позивач зазначає, що про існування рішення №7/1-4 від 12.11.2015 р. та рішення №7/2-20 від 23.11.2015 р. вона дізналась від співробітників поліції, у зв'язку з її допитом, доказом якого є Протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП №90 від 27.02.2017 р., Протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-7

КУпАП №91 від 27.02.2017 р., Протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП №88 від 27.02.2017 р., Протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП №89 від 27.02.2017 р.

Посилаючись на вищевикладене та зазначивши, що рішення Іллічівської (Покровської) сільської ради №7/1-3 від 12.11.2015 р. та №7/2-20 від 23.11.2015 р. не виконані, це підтверджує їх нікчемність та вказує, що немає ускладнень в їх скасуванні, ОСОБА_1 просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Крім того, позивач просить поновити строк звернення до суду з даною позовною заявою, оскільки про порушення своїх прав вказаними рішеннями сільради позивач дізналася лише при отриманні 27.02.2017 року Протоколів №№ 88, 89, 90, 91 про адміністративне порушення, складеними начальником сектору УЗЕ в Донецькій області ДЗЕ Національної Поліції України майором поліції Стадниченком О.П.

У судове засідання позивач не прибула, до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без участі позивача. Представник позивача адвокат Ботман О.О. в судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи за її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не прибув, до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, та у якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі.

З'ясувавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи та враховуючи факт визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Вимогами статті 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

Згідно ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Пположення ст. 19 Конституції України передбачають, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пункт 1 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» закріплює, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Згідно п.15 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради, з

урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатіввід загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Відповідно до ст. 83 Кодексу законів про працю Українитаст. 24 Закону України «Про відпустки», у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

Позивач ОСОБА_1 має право отримувати виплату грошової компенсації за невикористані дні щорічної та додаткової відпустки на підставі ст. 83 Кодексу законів про працю України та ст. 24 Закону України «Про відпустки»без прийняття рішення сесії сільської ради.

Відповідно до другого абзацу ч. 1 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» з працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.

Відповідно до редакції ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», яка діяла на момент звільнення позивача, депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

Із зазначеної норми випливає, що вона спрямована на захист трудових прав депутата місцевої ради, тобто стосується випадків, коли працездатна особа не може поновитися на попередній чи влаштуватися на іншій рівноцінній роботі (посаді).

Відповідно до частини четвертої статті 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»виплата допомоги по безробіттю та матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації відкладається на строк, що дорівнює періоду, протягом якого застрахованій особі відповідно до законів надається вихідна допомога або інші виплати при звільненні з підприємств, установ і організацій або закінченні строку повноважень за виборною посадою, що забезпечують часткову або тимчасову компенсацію втраченого заробітку.

Згідно з п.п. «г» п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №1295 від 24 жовтня 1996 року, преміювання голів обласних, Київської та Севастопольської міських рад, сільських, селищних, міських голів, голів районних у містах, районних рад, надання їм матеріальної допомоги і встановлення надбавок допосадових окладів здійснюється за рішенням відповідної ради, а секретарів сільських, селищних, міських рад, заступників голів рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, керівників та заступників керівників самостійних управлінь та відділів їх виконавчих комітетів - за рішенням голови відповідної ради, сільського, селищного, міського голови у межах затвердженого радою фонду оплати праці працівників апарату відповідного органу.

З вищезазначеного виходить, що питання виплати середньої заробітної плати протягом шести місяців, не має виноситись на розгляд сесії сільської ради, а вирішується за рішенням голови відповідної ради, сільського, селищного, міського голови у межах затвердженого радою фонду оплати праці працівників апарату відповідного органу.

Частина друга статті 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який ,

якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд приходить до висновку, що наведені у позові підстави поважності причин пропуску строку на звернення до суду із адміністартивним позовом заслуговують на увагу, тому вимоги позивачки щодо поновлення строку оскарження рішення Іллічівської (Покровської) сільської ради №7/1-3 від 12.11.2015 р. та рішення Іллічівської (Покровської) сільської ради №7/2-20 від 23.11.2015 р. підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладене, за існуючих обставин справи та діючих на час винесення рішення суду положень законів, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання незаконними та скасування рішень Іллічівської (Покровської) сільської ради підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 2, 8, 11, 17, 100, 102, 122, 159- 163, 167Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровської сільської ради про визнання незаконними та скасування рішень Іллічівської (Покровської) сільської ради задовольнити .

Поновити строк для оскарження рішення Іллічівської (Покровської) сільської ради №7/1-3 від 12.11.2015 р. та рішення Іллічівської (Покровської) сільської ради №7/2-20 від 23.11.2015 р.

Визнати дії Іллічівської (Покровської) сільської ради з прийняття рішень:№7/1-3 від 12.11.2015 та №7/2-20 від 23.11.2015 незаконними.

Визнати незаконним та скасувати рішення Іллічівської (Покровської) сільської ради №7/1-3 від 12.11.2015 р.

Визнати незаконним та скасувати рішення Іллічівської (Покровської) сільської ради №7/2-20 від 23.11.2015 р.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецьког о апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Т.І.Скрипниченко