Справа № 804/8097/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2017 р. Справа № 804/8097/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль Д" про застосування заходів реагування, -
Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації магазину «ProStor» за адресою: м.Вінниця, вул.. Марії Литвиненко-Вольгельмут, 1 до повного усунення порушень законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.
В обґрунтування позову зазначено, що проведеною перевіркою встановлені порушення, які в ході перевірки та у встановлений строк усунені не були, у зв'язку із чим вжиття заявлених заходів реагування є повністю обґрунтованим, а подальша робота підприємства із виявленими порушеннями пожежної безпеки створює загрозу життю та/або здоров'ю людей.
Позивачем подано заяву про здійснення розгляду справи без участі представника.
Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що обєкт перевірки магазин «ПроСтор», розташований за адресою м. Вінниця, вул. Марії Литвиненко-Вольгельмут, 1, не відноситься до високого ступеню ризику, а магазин, що був перевірений не підпадає під дію розділу 6 гл. НАПБ А.01.001-2014 «Вимоги пожежної безпеки для обєктів площею до 300 кв.м.», отже законних підстав для перевірки його за критеріями перевірки обєктів з високим ступенем ризику не було. Вказує, що такого способу застосування заходів реагування як повне зупинення експлуатації приміщень ч.2 ст.70 Кодексу цивільного захисту України не передбачено. Також вказано, що виявлені порушення не можна ідентифікувати, встановлені актом перевірки порушення не відповідають дійсності; виявлені порушення вимог пожежної безпеки не забороняють експлуатацію приміщень у разі недотримання таких вимог, а також не встановлюють вимог щодо забезпечення відповідності вимог, а також деякі з них не створюють загрози життю та/або здоров'ю людей.
Враховуючи обмеженість строку вирішення справи та те, що позивач просив про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
З матеріалів справи вбачається, що у період з 12 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу від 20 вересня 2016 року №353 Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області проведено планову перевірку приміщень магазину «ProStor» Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» за адресою: м. Вінниця, вул. Марії Литвиненко-Вольгельмут, 1, з метою додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту. Суб'єкт господарювання з урахуванням затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 лютого 2012 року №306 критеріїв розподілу суб'єктів господарювання за ступенями ризику його господарської діяльності віднесений до високого ступеню ризику.
За результатами перевірки складений акт №1020 від 31.10.2016 року щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб, яким встановлені порушення Кодексу цивільного захисту України, «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МНС України від 19.10.2004 року №126, «Державні будівельні норми. Захист від пожежі. Пожежна безпека обєктів будівництва», затверджених наказом Держбуду України від 03.12.2002 року №88 (ДБН В.1.1-7-2002), «Будинки і споруди. Громадські будинки та споруди. Основні положення» (ДБН В.2.2-9-2009), зокрема:
- не обладнано приміщення торгових залів №2, №3 системою пожежної сигналізації (розд. 5 п. 1 п.п. 1.2, 1.4 НАПБ А.01.001-2014);
- не дотримано найменшу ширину проходів у торгівельній залі №1: основних проходів між торгівельним обладнанням розміщеним паралельно стінам шириною 3 м; між паралельно розташованими гірками шириною 2 м (розд.3 п. 2 п.п. 2.23 НАПБ А.01.001-2014; п. 6.2.10 додаток К ДБНВ.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі» ;
- відсутній другий евакуаційний вихід з торгових залів безпосередньо назовні (розд. 3 п. 2 п.п. 2.23, 2.24 НАПБ А.01.001-2014; п. 8.3 ДБН В.2.2-23:2009);
- у звязку з влаштуванням дверей з напрямком відкриванням із приміщення у коридор не дотримано мінімальну ширину коридору 1,6 м (розд. III п. 2 п.п. 2.23 НАПБ А.01.001-2014; п. 5.28 ДБН В.1.1-7-2002 «Захист від пожежі. Пожежна безпека обєктів будівництва» (далі ДБН В. 1.1-7-2002));
- допускається захаращення шляхів евакуації (коридор, тамбур) меблями, обладнанням, різними матеріалами (розд. II п. 2 п.п. 2.37 НАПБ А.01.001-2014);
- не відповідають огороджувальні конструкції приміщення електрощитової межі вогнестійкості встановленій до протипожежних перегородок 1-го типу з мінімальною межею вогнестійкості (розд. III п. 2 п.п. 2.3 НАПБ А.01.001-2014; п. 2.14, 4.13, 4.30 ДБН В.1.1-7-2002; п. 9.3.6 ДБН В.2.2-9-2009);
- не заповнені прорізи у протипожежних перешкодах приміщення електрощитової, протипожежними дверима 2-го типу з межею вогнестійкості ЕІ 30 (Розділ III п. 2 п.п. 2.3; Розділ IV п. 1 п.п. 1.24 НАПБ А.01.001-2014);
- не заповнені прорізи у протипожежних перешкодах: приміщення комори для зберігання та приймання товарів протипожежними дверима 2-го типу з межею вогнестійкості ЕІ 30 (розд. III п. 2 п.п. 2.3 НАПБ А.01.001- 2014; п. 2.14, 4.13, 4.30 ДБН В.1.1-7-2002; п. 9.3.6 ДБН В.2.2-9-2009);
- допускається улаштування на евакуаційному виході з коридору порогу, який має висоту більше ніж 0,05 м (Розділ III п. 2 п.п. 2.37 НАПБ А01.001-2014; п. 5.29 в) ДБН В. 1.1-7-2002);
- не проведено заміри опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (розд. IV п. 1 п.п. 1.20 НАПБ А.01.001-2014);
- допускається застосування на шляхах евакуації в коридорі облицювання (оздоблення) стін горючими матеріалами, на які відсутні показники пожежної небезпеки щодо горючості, займистості, димоутворювальної здатності, токсичності продуктів горіння (розд. III п. 2 п.п. 2.23 НАПБ А.01.001-2014);
- не дотримано відстань не менше 0,5 м, від лампи розжарювання до горючих матеріалів в коридорі (розділ IV п. 1 п.п. 1.10 НАПБ А.01.001-2014);
- не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або стискачів зєднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів (розд. IV п. 1 п.п. 1.6 НАПБ А.01.001-2014);
- не відповідає електрообладнання рівню вибухозахисту (ступеня захисту оболонки) класу зони у пожежонебезпечній зоні комори для зберігання та приймання товарів (розділ IV п. 1 п.п. 1.3 НАПБ А.01.001- 2014);
- допускається захаращення електрощитової сторонніми предметами (паперові коробки) (розділ III п.2 п.п. 2.12 НАПБ А.01.001-2014);
- допускається в електрощитовій складування горючих матеріалів на відстані менше 1м від електроустаткування (розд .IV п. 1 п.п. 1.18 НАПБ А.01.001-2014);
- не встановлені плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі Розділ II п. 5 НАПБ А.01.001-2014);
- не забезпечені торгові приміщення пристроями фільтрувальними для саморятування під час пожежі для обслуговувального персоналу (розд. VI п. 4 п.п. 4.7 НАПБ А.01.001-2014);
- не забезпечені в достатній кількості приміщення магазину первинними засобами пожежогасіння вогнегасниками (розділ V п. 3 п.п. 3.6 НАПБ А.01.001-2014).
Як вбачається з акту перевірки, при перевірці був присутній керуючий магазином Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» Павлишина А І., якою підписано акт перевірки без заперечень і зауважень та отримано примірник акту 31.10.2016 року.
У відповідності до абз.2 ч.1 ст.1 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (далі - Закон) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно з ч.1 ст.47 Кодексу цивільного захисту України державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Відповідно до ч.1-2 ст.64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
У відповідності до ч.2 ст.68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16.01.2013 р. №20/2013 Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України. ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.
Відповідно до п.п.57 п.4 означеного Положення ДСНС України відповідно до покладених на неї завдань організовує та проводить перевірку додержання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, організації виконання заходів щодо захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру на підприємствах, в установах, організаціях, що входять до складу залізничного, автомобільного, авіаційного, морського та річкового транспорту, на базах складах, арсеналах зберігання та у місцях виробництва, утилізації ракетно-артилерійського озброєння, компонентів рідкого ракетного палива.
У відповідності до п.6 вказаного Положення ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).
При цьому згідно з п.1, 2 ч.1 ст.70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.
Відповідно до ч.7 ст.7 Закону на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
З аналізу зазначених норм судом встановлено, що підставою для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) з техногенної та пожежної безпеки у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг, є встановлення фактів недотримання (порушення) вимог пожежної безпеки, визначених Кодексом цивільного захисту України, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, якщо такі порушення створюють загрозу життю та здоров'ю людей.
Надаючи оцінку доводам позивача про необхідність вжиття заявлених заходів реагування у розглянутому випадку, суд виходить із такого.
Згідно з п.1, 2 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 р. №1417 далі за текстом - ППБУ), ці Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд. Ці Правила є обов'язковими для виконання суб'єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.
Згідно п.4 розділу ІІ ППБУ для кожного приміщення обєкта мають бути розроблені та затверджені керівником обєкта інструкції про заходи пожежної безпеки.
У цих інструкціях повинні вказуватися:
категорія приміщення з вибухопожежної та пожежної небезпеки (для виробничих, складських приміщень та лабораторій);
вимоги щодо утримання евакуаційних шляхів та виходів;
спеціальні місця для куріння та вимоги до них;
порядок утримання приміщень, робочих місць;
порядок зберігання та застосування легкозаймистих рідин, горючих рідин (далі - ЛЗР, ГР), пожежовибухонебезпечних речовин і матеріалів;
порядок прибирання робочих місць, збирання, зберігання та видалення горючих відходів, промасленого ганчіря;
порядок утримання та зберігання спецодягу;
місця, порядок та норми одночасного зберігання в приміщенні сировини, напівфабрикатів та готової продукції;
порядок проведення зварювальних та інших вогневих робіт;
порядок огляду, вимкнення електроустановок, приведення в пожежобезпечний стан приміщень та робочих місць, закриття приміщень після закінчення роботи;
заходи пожежної безпеки при роботі на технологічних установках та апаратах, які мають підвищену пожежну небезпеку;
граничні показання контрольно-вимірювальних приладів, відхилення від яких можуть викликати пожежу або вибух;
обов'язки та дії працівників у разі виникнення пожежі.
Ці інструкції мають вивчатися під час проведення протипожежних інструктажів, проходження навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму, а також в системі виробничого навчання і вивішуватися на видимих місцях.
Територія обєкта, а також будинки, споруди, приміщення мають бути забезпечені відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности» (п.8 розділу ІІ ППБУ).
У відповідності до п.2.3 розділу ІІІ ППБУ тип заповнення прорізів у протипожежних перешкодах повинен відповідати вимогам ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека обєктів будівництва».
Протипожежні двері, ворота, вікна, люки, клапани, завіси (екрани) у протипожежних перешкодах повинні утримуватись у справному стані. Не допускається встановлювати будь-які пристрої, що перешкоджають нормальному зачиненню протипожежних дверей.
За приписом п.2.12 розділу ІІІ ППБУ за наявності людей у приміщенні двері евакуаційних виходів можуть замикатися лише на внутрішні запори, які відкриваються зсередини без ключа.
Забороняється використовувати горища, технічні поверхи й приміщення (у тому числі вентиляційні камери, електрощитові) під виробничі дільниці та захаращувати їх сторонніми предметами.
Двері горищ, технічних поверхів, вентиляційних камер, електрощитових, підвалів повинні утримуватися зачиненими. На дверях слід вказувати місце зберігання ключів. Вікна горищ, технічних поверхів, підвалів повинні бути засклені.
Кількість та розміри евакуаційних виходів з будівель і приміщень, їхні конструктивні й планувальні рішення, умови освітленості, забезпечення незадимленості, протяжність шляхів евакуації, їх облицювання (оздоблення) повинні відповідати вимогам ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека обєктів будівництва», ДБН В.2.2-9-2009 «Громадські будинки та споруди», ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки», СНиП 2.09.02-85* «Производственные здания», ДБН В.2.3-15:2007 «Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів», ДБН В.2.2-28:2010 «Будинки адміністративного та побутового призначення», інших будівельних норм за видами будинків та споруд (п.2.23 розділу ІІІ ППБУ)
Згідно з п.2.27 розділу ІІІ ППБУ двері на шляхах евакуації повинні відчинятися в напрямку виходу з будівель (приміщень), за винятком випадків, які обумовлені ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека обєктів будівництва», ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки».
Приписами п.1.6 розділу ІV ППБУ встановлено, що зєднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів мають здійснюватися за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів.
Місця зєднання жил проводів і кабелів, а також зєднувальні та відгалужувальні затискачі повинні мати мінімальний перехідний опір, щоб уникнути їх перегрівання і пошкодження ізоляції стиків. Струм втрат ізоляції стиків повинен бути не більше струму втрат ізоляції цілих жил цих проводів і кабелів.
Улаштування та експлуатація тимчасових електромереж забороняються. Винятком можуть бути тимчасові електромережі, які живлять ілюмінаційні установки, а також електропроводки в місцях проведення будівельних, тимчасових ремонтно-монтажних та аварійних робіт (п.1.8 розділу ІV ППБУ).
Згідно з п.1.12 розділу ІV ППБУ відстань від кабелів та ізольованих проводів, прокладених відкрито, до місць відкритого зберігання (розміщення) горючих матеріалів повинна бути не менше 1 метра.
У разі відкритого прокладання незахищених проводів та захищених проводів (кабелів) з оболонками з горючих матеріалів відстань від них до горючих основ (конструкцій, деталей) повинна становити не менше 0,01 метра. У разі неможливості забезпечити вказану відстань провід (кабель) слід відокремлювати від горючої поверхні шаром негорючого матеріалу, який виступає з кожного боку проводу (кабелю) не менше ніж на 0,01 метра.
У відповідності до п.2.14 розділу ІV ППБУ застосування пічного опалення у приміщеннях категорій за вибухопожежною та пожежною небезпекою А, Б, В забороняється.
Також згідно п.1.18 розділу ІV ППБУ забороняється:
проходження повітряних ліній електропередач та зовнішніх електропроводок над горючими покрівлями, навісами, штабелями лісу, складами пально-мастильних матеріалів, торфу, дров та інших горючих матеріалів;
відкрите прокладання електропроводів і кабелів транзитом через пожежонебезпечні і вибухонебезпечні зони будь-якого класу і ближче 1 м і 5 м від них відповідно, а також у сходових клітках;
експлуатація кабелів і проводів з пошкодженою або такою, що в процесі експлуатації втратила захисні властивості, ізоляцією;
застосування саморобних подовжувачів, які не відповідають вимогам ПУЕ, що предявляються до переносних (пересувних) електропроводок;
застосування для опалення приміщення нестандартного (саморобного) електронагрівального обладнання;
користування пошкодженими розетками, відгалужувальними та зєднувальними коробками, вимикачами та іншими електровиробами;
підвішування світильників безпосередньо на струмопровідні проводи, обгортання електроламп і світильників папером, тканиною та іншими горючими матеріалами, експлуатація їх зі знятими ковпаками (розсіювачами);
використання в пожежонебезпечних зонах світильників з лампами розжарювання без захисного суцільного скла (ковпаків), а також з відбивачами і розсіювачами, виготовленими з горючих матеріалів;
складування горючих матеріалів на відстані менше 1 м від електроустаткування та під електрощитами;
використання побутових електронагрівальних приладів без негорючих теплоізоляційних підставок та в місцях (приміщеннях), де їх застосування заборонено;
прокладання в сходових клітках електропроводів і кабелів незалежно від їх напруги, крім електропроводки для освітлення звичайних сходових кліток;
розміщення в кабельних спорудах будь-яких тимчасових пристроїв, зберігання в них матеріалів та устаткування.
Замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання мають проводитись 1 раз на 2 роки, якщо інші терміни не обумовлені ПТЕ (п.1.20 розділу ІV ППБУ).
Так, за п.п. 1.2, 1.4 розділу V ППБУ будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2010 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Системи протипожежного захисту».
Монтаж, введення до експлуатування і технічне обслуговування СПЗ повинно проводитись відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2010 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Системи протипожежного захисту».
Можливість розміщення підприємств торгівлі й харчування в будинках іншого призначення (у тому числі житлових), а також заходи щодо їх відділення від інших приміщень цих будівель протипожежними перепонами встановлюються згідно з вимогами будівельних норм Торговельні підприємства для продажу ЛЗР, ГР та горючих газів (балонів з газами), фарб, розчинників, інших пожежонебезпечних товарів побутової хімії, боєприпасів та піротехнічних виробів розміщувати в будинках іншого призначення не допускається (п.4.1 розділу VІ ППБУ).
Відповідно до п.4.11 розділу VІ ППБУ забороняється:
зберігати горючі відходи, упаковку та контейнери в торговельних, обідніх залах та на шляхах евакуації (вони повинні видалятися щодня у міру накопичення);
зберігати горючі товари або негорючі товари в горючій упаковці у приміщеннях, які не мають віконних отворів або спеціальних засобів димовидалення;
торгувати пожежонебезпечними товарами побутової хімії, лаками, фарбами, розчинниками та іншими ЛЗР та ГР, розфасованими у скляну тару місткістю більше одного літра кожна, без попереджувальних написів типу «Вогненебезпечно», «Не розпилювати поблизу вогню»;
порушувати конструкції димонепроникних негорючих діафрагм, установлених у вітражах багатоповерхових будівель на рівні кожного поверху;
розміщувати відділи, секції, прилавки, лотки для продажу пожежонебезпечних товарів ближче 4 м від виходів, сходових кліток та інших евакуаційних шляхів;
зберігати на вантажно-розвантажувальних рампах товари і тару;
установлювати в торговельних залах балони з горючими газами для наповнення повітряних куль та інших потреб;
проводити вогневі роботи під час перебування людей у торговельних та обідніх залах;
організовувати торгівлю, розміщувати торговельні й ігрові автомати, банкомати, ІР-бокси на площадках сходових кліток та інших шляхах евакуації;
розміщувати товари побутової хімії, лаки, фарби, розчинники, товари в аерозольній упаковці ближче 0,5 м від приладів опалення та у віконних вітринах;
користуватися у складських приміщеннях та приміщеннях для підготовки товарів до продажу побутовими електронагрівальними приладами;
прасувати одяг електропрасками безпосередньо в торговельних залах та на складах (для прасування повинно бути виділене і відповідним чином обладнане спеціальне приміщення).
Як встановлено п.9.1 розділу VІ ППБУ на матеріальних складах і базах загального призначення необхідно дотримуватися таких вимог пожежної безпеки:
1) під час зберігання у складах (приміщеннях) різних речовин та матеріалів повинні враховуватися їх пожежонебезпечні фізико-хімічні властивості, сумісність, а також ознаки однорідності речовин, що застосовуються для гасіння пожежі;
2) умови зберігання речовин і матеріалів повинні бути вказані в нормативних документах (стандартах, технічних умовах) на них;
3) умови та можливість сумісного зберігання небезпечних та особливо небезпечних речовин і матеріалів повинні визначатися згідно з ГОСТ 12.1.004-91 «Пожарная безопасность. Общие требования». Класи, підкласи та категорії таких речовин повинні визначатися згідно з ДСТУ 4500-3:2008 «Вантажі небезпечні. Класифікація» і вказуватися в нормативних і супровідних документах на речовини і матеріали.
Небезпечні та особливо небезпечні речовини та матеріали повинні зберігатися в окремо розташованих складах I i II ступенів вогнестійкості згідно з ДБН В.1.1-7-2002 «Захист від пожежі. Пожежна безпека обєктів будівництва»;
4) спільне зберігання в одній секції з каучуком або автомобільною гумою, а також ЛЗР та ГР будь-яких інших товарів і матеріалів незалежно від однорідності застосовуваних вогнегасних речовин забороняється;
5) зберігання вантажів, тари та вантажних механізмів на рампах складів забороняється. Матеріали, розвантажені на рампу, до кінця роботи складу мають бути прибрані;
6) у складських будинках (приміщеннях) усі операції, повязані з розкриттям тари, розфасуванням продукції, перевіркою справності та дрібним ремонтом, приготуванням робочих сумішей вогненебезпечних рідин та іншими подібними до цих роботами, повинні здійснюватися у відокремлених приміщеннях;
7) у складських приміщеннях, розташованих у будинках будь-якого ступеня вогнестійкості, допускається виконувати стелажі з горючих матеріалів висотою не більше 3 м із забезпеченням проходів між стінами і стелажами завширшки не менше 1 м. За відсутності приладів опалення стелажі можуть встановлюватись упритул до стін. Конструкції стелажів (у тому числі полиці) висотою більше 3 м мають виконуватися з негорючих матеріалів.
У разі застосування безстелажного способу зберігання матеріали повинні укладатися у штабелі. Проти дверних отворів необхідно залишати проходи, які дорівнюють ширині дверей, але не менше 1 м. Якщо склад понад 10 м завширшки, посередині його влаштовується поздовжній прохід не менше 2 м завширшки. Ширина проходів між штабелями має бути не менше 1 м.
Ширина проходів та місця штабельного зберігання повинні бути позначені обмежувальними лініями, нанесеними на підлозі, які добре видно.
Відстань між стінами та штабелями повинна бути не менше 0,8 м;
8) складські приміщення (відсіки), розташовані в підвальних або цокольних поверхах, повинні мати люки чи вікна розміром 0,9 х 1,2 м з приямками (для випускання диму в разі пожежі), які влаштовуються відповідно до вимог ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека обєктів будівництва», ДБН В.2.2-9-2009 «Громадські будинки та споруди», ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки», ДБН В.2.2-28:2010 «Будинки адміністративного та побутового призначення».
У разі неможливості влаштування вікон дозволяється обладнання цих приміщень системою димовидалення;
9) у складських приміщеннях дозволяється розміщувати лише робочі місця комірників (обліковців, відбракувальників, товарознавців) з обгородженням їх заскленими перегородками з негорючих матеріалів заввишки не менше 1,8 м, які не повинні перешкоджати евакуації людей та матеріальних цінностей;
10) балони з горючими газами, посудини (пляшки, сулії, інша тара) з ЛЗР та ГР, аерозольні упаковки мають бути захищені від сонячного й іншого теплового впливу;
11) на відкритих майданчиках або під навісами зберігання аерозольних упаковок допускається лише в негорючих контейнерах, що замикаються;
12) деревяні конструкції будинків та навісів складів мають бути оброблені вогнезахисними засобами, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності;
13) у складських приміщеннях забороняються:
зберігання продукції навалом та впритул до приладів і труб опалення;
стоянка та ремонт вантажно-розвантажувальних і транспортних засобів;
експлуатація газових плит, печей, побутових електронагрівальних приладів, установлення з цією метою штепсельних розеток;
влаштування чергового освітлення; встановлення прожекторів зовнішнього освітлення безпосередньо на дахах складів;
зберігання аерозольних упаковок в одному приміщенні з окислювачами, горючими газами, ЛЗР та ГР;
зберігання кислот та окисників у місцях, де можливе їх стикання з деревиною, соломою та іншими речовинами органічного походження (для нейтралізації випадково розлитих кислот місця їх зберігання необхідно забезпечувати готовими розчинами крейди, вапна або соди);
зберігання рослинних масел разом з іншими будь-якими горючими матеріалами;
застосування транспорту з двигунами внутрішнього згоряння без іскрогасників;
вїзд локомотивів безпосередньо до складських приміщень категорій А, Б, В.
Позивач вказує, що подальша експлуатація приміщень ТОВ «Стиль Д» із виявленими порушеннями вимог пожежної та техногенної безпеки створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей, оскільки зберігання горючих товарів та негорючих товарів в горючій упаковці у приміщеннях (складах), які не мають віконних отворів та спеціальних засобів димовидалення, не встановлення протипожежних дверей класу вогнестійкості ЕІ 30 з сертифікатом відповідності УкрСепро, менше двох розосереджених евакуаційних виходів безпосередньо назовні сприяє швидкому розповсюдженні пожежі, що може призвести до загибелі людей; при ширині проходів менше 1 м. може призвести до перешкоджання евакуації людей, затору людського потоку та збільшення часу евакуації; при використанні приміщень без поданої декларації відповідності матеріально-технічної бази субєкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки відсутня інформація про стан пожежної та техногенної безпеки обєкту; не всі приміщення обладнані системами автоматичної пожежної сигналізації відповідно до ДБН В.2.5-56:2014, що не дозволить оперативно зреагувати на пожежу; складування горючих матеріалів та відстані менше 1 м. від електроустаткування та під електрощитами ускладнює або робить неможливим відключення від електромережі даного складу, у разі виникнення пожежі.
Відтак виявлені позивачем порушення вимог пожежної безпеки створюють загрозу життю та здоров'ю людей, які перебувають у приміщенні ТОВ «Стиль Д», а тому наявні підстави для застосування відносно відповідача заходів реагування у сфері державного контролю.
З огляду на зміст ч.2 ст.70 Кодексу цивільного захисту України заходи реагування вживаються судом у вигляді повного чи часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг. При цьому ні повне, ні часткове зупинення робіт або надання послуг не вимагає від власника приміщення чи суб'єкта господарювання вчинення будь-яких дій задля виконання такого рішення, а навпаки зобов'язує їх утриматися від вчинення дій спрямованих на виконання робіт (надання послуг) зупинених відповідним судовим рішенням.
Таким чином, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження усунення виявлених порушень, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області про застосування заходів реагування та необхідність їх задоволення.
Відповідно до п.10 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо це загрожує життю та/або здоров'ю людей.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами ч.4 ст. 94 КАС України, згідно з якими, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» про застосування заходів реагування - задовольнити.
В порядку ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, допустити негайне виконання постанови.
Судові витрати у справі не стягуються.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя ОСОБА_1