Справа № 826/3841/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3841/17 Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова А.В. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

09 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, згідно ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про визнання протиправною та скасування постанови від 23 лютого 2017 року ВП № 38918285, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про визнання протиправною та скасування постанови від 23 лютого 2017 року ВП № 38918285, зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що, на його думку, оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження від 23.02.2017 року ВП № 38918285 є протиправною, оскільки замість постанови Дарницького районного суду міста Києва від 09.10.2009 року № 2а-1939/09 була виконана постанова Дарницького районного суду міста Києва від 10.08.2009 №2а-863/09, а тому рішення Європейського суду з прав людини залишилося невиконаним, відповідно, постанова про закінчення виконавчого провадження є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2017 року у задоволенні вказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились.

Розглянувши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що постановою Дарницького районного суду міста Києва від 19.10.2009 року по справі № 1939/09 зобов'язано Головне управління внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ в місті Києві направити документи про виплату недоплачених за 2005 рік коштів Головному управлінню Пенсійного фонду України в місті Києві: додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, підвищення пенсії на 350 % мінімальної пенсії за віком, як інваліду війни другої групи; зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати вказані кошти на пенсійний рахунок ОСОБА_2 та внести відповідні зміни в особову справу розрахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та підвищення пенсії на 350 % мінімальної пенсії за віком.

Постанова Дарницького районного суду міста Києва від 19.10.2009 по справі №1939/09 набрала законної сили 31.05.2011 року.

У зв'язку з тривалим невиконанням судового рішення ОСОБА_2 звернувся до Європейського суду з прав людини (заява 44807/09 від 05.08.2009 року)

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Писарський та інші проти України» від 20.06.2013 року (заява № 20397/07) одноголосно постановлено:

(а) протягом трьох місяців держава-відповідач має виконати рішення національних судів, ухвалені на користь заявників, які залишаються невиконаними, та сплатити 2000 (дві тисячі) євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю за заявами, наведеними у Додатку 2…, ці суми є відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди, а також компенсацією судових витрат, і мають бути сплачені разом з будь-якими податками, що можуть нараховуватись, та конвертовані в національну валюту за курсом на день здійснення платежу;

(б) зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на ці суми нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

У додатку 2 до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Писарський та інші проти України» наведено заяву ОСОБА_2 від 05.08.2009 року у графі «відповідне рішення національного суду» додатку 2 до вказаного рішення Європейського суду з прав людини, зазначено: Дарницький районний суд міста Києва, 19/10/2009.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 19.07.2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 38918285 по рішенню Європейського суду з прав людини № 20397/07, виданого 20.06.2013 року.

Грошові кошти у розмірі 21056,76 грн. (2000 Євро), перераховано позивачу на підставі платіжного доручення № 2832 від 04.09.2013 року та платіжним дорученням від 22.01.2014 року № 641 сплачена пеня за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини у розмірі 16,10 грн.

У зв'язку з наведеним, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 03.02.2014 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.09.2014 року по справі № 826/6347/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково та визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Державної виконавчої служби України ВП № 38918285 про закінчення виконавчого провадження, зобов'язано Державну виконавчу службу України продовжити виконавче провадження та вчинити дії, спрямовані на виконання рішення Європейського суду у справі «Писарський та інші проти України» від 20.06.2013 року № 20397/07 від 20.06.2013 року в частині, що стосується ОСОБА_2, зобов'язано Міністерство юстиції України оформити платіжні доручення про перерахування в користь ОСОБА_2 доплати різниці конвертації в національну валюту присудженої суми виходячи з курсу гривні на 27.09.2013 із нарахуванням, проведеного Державною виконавчою службою України, простого відсотка у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме на період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

Враховуючи постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.09.2014 по справі №826/6347/14, постановою начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменко О.С. від 26.01.2015 відновлено виконавче провадження ВП № 38918285.

В подальшому, 14.04.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжовим М.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 38918285, якою виконавче провадження по виконанню рішення Європейського суду з прав людини № 20397/07 від 20.06.2013 року закінчено.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.09.2015 №826/13222/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2015) адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини в частині виплати на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 2808,84 грн., визнано протиправною і скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.04.2015 ВП №38918285 Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, зобов'язано Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснити відповідні дії для повного фактичного виконання рішення національного суду України (постанови Дарницького районного суду міста Києва від 09.10.2009 року №2а-1939/09) в частині, що стосується ОСОБА_2, як визначено рішенням Європейського суду з прав людини від 20.06.2013 № 20397/07.

На виконання вказаного судового рішення постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжовим М.В. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження від 20.01.2016 року ВП №38918285.

В процесі виконання судового рішення державним виконавцем скеровано вимогу № 310/11-В до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Пенсійного фонду України, згідно якої зобов'язано боржника повідомити про повне чи часткове виконання постанови Дарницького районного суду м. Києва від 09.10.2009 року № 2а-1939/09.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 18.11.2016 року № 22248/03 державного виконавця повідомлено про те, що Управлінням проведено перерахунок призначеної стягувачу пенсії за період з 22.05.2008 року по 01.06.2009 року та для проведення виплат оформлено доручення на одноразову виплату пенсії, про що до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві надано довідку від 27.01.2015 року № 72.

Листом Пенсійного фонду України від 26.12.2016 року № 42080/07-10 Пенсійний фонд України надав державному виконавцю аналогічну ту саму інформацію.

Також державним виконавцем скеровано вимогу № 310/11-ДК до Державної казначейської служби України, згідно якої зобов'язано боржника повідомити про наявність постанови Дарницького районного суду міста Києва від 09.10.2009 року №2а-1939/09 в Реєстрі рішень для подальшого його виконання у спосіб, передбачений Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440.

Згідно листа Державної казначейської служби України від 11.01.2017 року № 5-08/319-453 постанова Дарницького районного суду міста Києва від 09.10.2009 року №2а-863/09 перебуває в Реєстрі за № 22, загальна сума до стягнення 3240, 81 грн.

Також державним виконавцем скеровано вимогу № 183/11 до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства юстиції України, згідно якої зобов'язано боржника відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення платежів, пов'язаних з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, прийнятими за наслідками розгляду справ проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2007 року № 408, провести дії, спрямовані на виконання рішення № 20397/07, видане 20.06.2013 року Європейським судом з прав людини у справі Писарський та інші проти України.

Платіжним дорученням від 17.02.2017 року № 222 Державним казначейством України на рахунок стягувача перераховано суму 3240,81 грн.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжовим М.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 23.02.2017 року ВП № 38918285.

Позивач 03.03.2017 року звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з листом, у якому зазначив, що на виконання рішення № 20397/07, виданого 20.06.2013 року Європейським судом з прав людини у справі Писарський та інші проти України, щодо постанови Дарницького районного суду м. Києва від 09.10.2009 року № 2а-1939/09, йому мало бути перераховано 2808,84 грн., тоді як сума 3240,81 грн. мала бути йому перерахована за постановою Дарницького районного суду міста Києва від 10.08.2009 року № 2а-863/09. Тобто, при виконанні судового рішення сталася помилка.

Листом від 10.03.2017 року позивача повідомлено, що згідно додатку 2 до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Писарський та інші проти України» наведено заяву ОСОБА_2 від 05.08.2009 року у графі «відповідне рішення національного суду» додатку 2 до вказаного рішення Європейського суду з прав людини, зазначено: Дарницький районний суд міста Києва, 19/10/2009. Якщо позивач вважає, що кошти згідно платіжного доручення від 17.02.2017 року № 222 йому перераховано помилково, він може їх повернути.

Позивач не погоджуючись із постановою про закінчення виконавчого провадження від 23.02.2017 року ВП № 38918285, звернувся до суду з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є неправомірними та необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.09.2015 року № 826/13222/15, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2015 року), суд дійшов висновку про те, що наслідком прийняття неправомірної постанови про закінчення виконавчого провадження та недоотримання позивачем коштів в сумі 2808,84 грн. є неправомірна бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини в частині виплати на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 2808,84 грн.

На виконання вказаного судового рішення постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжовим М.В. винесено постанову від 20.01.2016 року про відновлення виконавчого провадження ВП № 38918285.

Судом першої інстанції було встановлено, що під час виконання судового рішення сталася помилка, оскільки існує два судових рішення - постанови Дарницького районного суду міста Києва - про задоволення вимог позивача з Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві: постанова Дарницького районного суду міста Києва від 09.10.2009 року № 2а-1939/09, невчасне виконання якої було предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справі «Писарський та інші проти України» від 20.06.2013 року (заява № 20397/07), та постанова Дарницького районного суду міста Києва від 10.08.2009 року № 2а-863/09.

Платіжним дорученням від 17.02.2017 року № 222 Державним казначейством України на рахунок стягувача перераховано суму 3240,81 грн. саме в межах виконавчого провадження ВП № 38918285, про що вказано у призначенні платежу.

Таким чином, за результатами вказаного виконавчого провадження позивач фактично отримав 3240,81 грн., тобто, суму, більшу, ніж передбачено згідно постанови Дарницького районного суду міста Києва від 09.10.2009 року № 2а-1939/09.

При цьому судом першої інстанції було встановлено, що, отримавши вказані кошти і виявивши помилку, позивач не повернув отримані кошти, тобто, погодився з тим, що вони ним отримані саме на виконання постанови Дарницького районного суду міста Києва від 09.10.2009 року № 2а-1939/09, невчасне виконання якої було предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справі «Писарський та інші проти України» від 20.06.2013 року (заява № 20397/07).

При цьому право та інтерес позивача як стягувача у виконавчому провадженні ВП № 38918285 полягає саме в отриманні попередньо недоплаченої суми, у зв'язку з чим і було поновлене попередньо закінчене виконавче провадження.

Оскільки вся сума заборгованості у розмірі 2808,84 грн. позивачем отримана, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що винесенням оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.02.2017 року ВП № 38918285 Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України права позивача не було порушено.

Оскільки задоволення вимог позивача як стягувача у виконавчому провадженні не передбачає передачу йому речі, визначеної індивідуальними ознаками, то отримані позивачем кошти згідно платіжного доручення від 17.02.2017 року № 222 є належним виконанням постанови Дарницького районного суду міста Києва від 09.10.2009 року № 2а-1939/09 незалежно від того, що під час виконавчого провадження ВП № 38918285 було допущено помилку у посиланні на підставу стягнення коштів.

У випадку, якщо отримання позивачем коштів за платіжним дорученням від 17.02.2017 року № 222 буде підставою для відмови у виконанні іншого судового рішення, це може бути предметом відповідного оскарження.

Згідно пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.02.2016 №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Оскільки за виконавчим документом в даному випадку фактично проведено повне стягнення заборгованості та перераховано на рахунок позивача суму заборгованості, у державного виконавця були підстави для винесення оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.02.2017 року ВП № 38918285 Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач в спірних правовідносинах діяв у відповідності до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, а тому адміністративний позов є необгрунтованим, підстави для його задоволення відсутні.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі є необгрунтованими, а тому вона є такою, що не підлягає задоволенню.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 09.08.2017 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Мацедонська В.Е.

Лічевецький І.О.