Справа № 815/4195/17
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4195/17
УХВАЛА

15 серпня 2017 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області Омельченко Захара Вікторовича, Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про визнання незаконними процесуальних дій, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області Омельченко Захара Вікторовича, Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, в якому позивачі просять суд визнати незаконними процесуальні дії, які вчинені слідчим Омельченко З.В. та експертом ОСОБА_4 при здійсненні ними своїх повноважень в частині:

- незаконного проникнення слідчим Омельченко З.В. та експертом ОСОБА_5 в транспортний засіб позивача 24.11.2016 року та 14.12.2016 року без згоди позивача та без згоди (дозволу) слідчого судді;

- незаконного складення слідчим Омельченко З.В. 24.11.2016 року протоколу огляду місця ДТП та транспортного засобу та незаконного складення експертом ОСОБА_4 двох експертних висновків від 16.02.2017 року № 5709 та від 17.02.2017 року № 5501;

- незаконного складення слідчим Омельченко З.В. семи повісток на 11.04.2017 року, на 12.04.2017 року, на 13.04.2017 року, на 24.04.2017 року, на 25.04.2017 року, на 26.04.2017 року, на 07.06.2017 року на 22:00 годину «про виклик на допит та про виклик на проведення слідчих дій».

Суддя вважає, що у відкритті провадження по даній позовній заяві слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно із частиною 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Відповідно до ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно правові справи:

1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України;

2) що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства;

3) про накладення адміністративних стягнень;

4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

Таким чином, згідно зі ст. 17 КАС України, визначено компетенцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, перелік встановлений даною статтею є виключним та поширеному тлумаченню не підлягає.

Частиною 2 ст. 2 КАС передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів відповідно до пункту 2 частини 3 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України не поширюється на публічно-правові справи що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачі оскаржують процесуальні дії слідчого та експерта вчинені в межах кримінального провадження та посилаються на порушення відповідачами норм Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України при вчиненні певних процесуальних дій.

Відповідно до статей 1 та 2 Кримінального процесуального кодексу України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 306 Кримінального процесуального кодексу України визначено порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.

Так ч. 1 ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Суд враховує, що конституційна засада поділу законодавчої, виконавчої та судової влади та самостійності органів кожної з них передбачає розмежування функцій, покладених на відповідні органи, а саме конституційної функції здійснення правосуддя і функції кримінального переслідування.

Суд вважає, що порядок здійснення правосуддя, захист прав, свобод та законних інтересів позивача, у даному випадку, регламентується відповідним процесуальним законодавством України.

Також, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25.05.2001 року №6-рп/2001 правосуддя України здійснюється шляхом розгляду і вирішення справ по спорах відповідно до процесуального законодавства України. Цим рішенням Конституційного Суду України кримінальне судочинство визначено як врегульований нормами кримінально - процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду (судці) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу -підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Таким чином вимоги по вирішенню публічно-правового спору, що підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, в позові відсутні.

Оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, не є публічно-правовими, а є кримінально-правовими, оскільки витікають з кримінального та кримінально-процесуального законодавства, тому вони не підлягають розгляду адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства. Крім того, дані правовідносини не можуть бути віднесені до категорії публічно-правових і з тих підстав, що їх виникнення не пов'язано з будь-якими рішеннями, діяльністю або бездіяльністю органів владних повноважень в сфері управлінської діяльності. Враховуючи викладене суддя вважає необхідним відмовити позивачам у відкритті провадження по справі.

В силу викладеного суддя вважає необхідним роз'яснити позивачу його право звернутися до місцевого загального суду загальної юрисдикції у порядку, передбаченому Кримінально-процесуальним кодексом України, відповідно до вимог чинного законодавства України.

Керуючись ч.2 ст.4, ст.17, п.1 ч.1 ст.109, ст.160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області Омельченко Захара Вікторовича, Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про визнання незаконними процесуальних дій.

Роз'яснити позивачам, що з відповідним позовом вони мають право звернутися до місцевого суду загальної юрисдикції у порядку кримінального судочинства.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачам разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги з дня отримання ухвали.

Суддя С.О. Стефанов