Справа № 712/8506/17
Суддя: Пироженко (В.Д.) В. Д.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/8506/17
Провадження № 2а/712/632/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року Соснівський районний суд м.Черкаси в складі

головуючого - судді Пироженко В.Д.

з участю секретаря Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кропивницький ОСОБА_2 про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в м. Кропивницький , інспектора ОСОБА_2 про визнання дій інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Кропивницькому щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення в вигляді штрафу в сумі 255 гривень незаконним та скасування постанови про адміністративне правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що 07.06.2017 року він керував автомобілем FORD TRANSIT номерний знак НОМЕР_1, в м. Кропивницький. Близько 10 години був зупинений інспектором роти № 2 УПП ОСОБА_2., який пояснив, що він ніби-то порушив вимоги п.8.5 ПДР України, яке він допустив на перехресті вул. Чіколенка та Кавалерійська, тобто за два перехрестя від місця зупинки. Суті порушення йому належним чином не пояснили. Він заперечив скоєння будь-якого порушення. Незважаючи на це, відповідач виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. В постанові зазначається, що він керуючи транспортним засобом не виконав вимоги дорожньої розмітки1.12 (стоп лінія) чим порушив вимоги п.п.8.5. ПДР України.

Враховуючи те, що постанова є безпідставною, він оскаржив її до начальника управління патрульної поліції в м. Кропивницький. На його адресу надійшов лист про повернення його заяви так як він порушив строки звернення. Проте, строки оскарження ним порушені не були, так як скаргу він направив 16.06.2017 року. Позивач також вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем незаконно розглянуто справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи, чим порушено вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігноровано порядок встановлений статтями 278, 279 КУпАП, чим позбавлено позивача можливості скористатися в повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Хоча ч. 3 ст. 259 КУпАП передбачено, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу, однак постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Також зазначив, що відповідачем було порушено порядок розгляду справи. Просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні, в режимі відео конференції, позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні пояснивши, що позивач не зупинив транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп.лінія) чим порушив п.8.5 ПДР України. Крім того вважає, що позивач порушив строки звернення до суду з оскарженням постанови.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Кропивницький лейтенантом ОСОБА_2. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 800252 від 07.06.2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Нормою ч.1 ст.122 КпАП України визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги в русі пішоходів на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатись тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п»ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як зазначено в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 07.06.2017 року у м. Кропивницький керуючи транспортним засобом, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.12 (стоп лінія), чим порушив вимоги п.8.5 ПДР України.

Позивач в судовому засіданні зазначив, що ніякої розмітки на перехресті де він їхав не було і немає.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення , дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що крім пояснень сторін жодних інших підтверджуючих доказів, які б свідчили про вчинення правопорушення позивачем відсутні. Відповідач пояснив, що відеозапис з реєстратора відсутній, оскільки з моменту його запису до подачі позову до суду пройшов значний проміжок часу і відео було видалено.

Аналізуючи наведене, враховуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, не доведена, а тому постанова підлягає скасуванню.

Разом з тим, твердження позивача про те, що відповідачем відносно нього незаконно було розглянуто дане правопорушення на місці вчинення правопорушення , а необхідно було розглядати згідно вимог ст. 276 КУпАП за місцем вчинення правопорушення (місцем знаходження органу уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення) суд оцінює критично виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ч.2 ст. 276 КУпАП Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

В той же час, згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП, визначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції), уповноваженими органами (посадовами особами) на місці вчинення правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього кодексу. В данному випадку розгляд правопорушень за ч. 2 ст. 122 КУпАП відноситься саме до компетенції Національної поліції.

Стаття 278 КпАП України визначає коло питань, які посадова особа повинна розглянути при підготовці до розгляду справи. Як встановлено в судовому засіданні, норми даної статті були враховані відповідачем при підготовці до розгляду справи і не порушувались.

Відповідно до п.2.3. Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 у частинах першій, другій ст.258 КпАП України визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею правопорушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Із зазначено встановлено, що Конституційним судом визнано, що за певним переліком адміністративних правопорушень, передбачених ст.258 КпАП України існує скорочене провадження, яке не передбачає складання протоколів, а адміністративне стягнення накладається на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що винесення відповідачем оскаржуваної постанови на місці вчинення правопорушення є правомірним та не суперечить законодавству України. Тому в даному випадку позивач не врахувавши вказаних норм законодавства, не вірно здійснив їх тлумачення та помилково зробив висновок про те, що справа за інкримінованим йому адміністративним правопорушенням повинна була розглядатися за місцем вчинення правопорушення, тобто за місцем знаходження органу уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Посилання позивача на те, що відповідачем було порушено порядок розгляду справи передбачений ст. ст. 278, 279 КУпАП, не відповідає дійсності, оскільки КУпАП та інші нормативно-правові акти не зобов'язують орган (посадову особу) при підготовці до розгляду справи вирішувати питання визначені ст. 278 КУпАП в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що заявлений адміністративний позов підлягає до часткового задоволення а постанова до скасуванню.

Не заслуговують на увагу твердження відповідача на пропущені позивачем строки звернення з даним позовом. Судом встановлено, що позивач 15.07.2017 року звернувся зі скаргою до начальника управління патрульної поліції, що передбачено законодавством і лише після отримання негативної відповіді 07.07.2017 року звернувся з адміністративним позовом до суду.

Керуючись ст.ст.11, 69, 71, 86, 100, 102, 159-163, 167, 171-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову Серії АР №800252 від 07.06.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з моменту її проголошення в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

Головуючий