Справа № 815/3383/17
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3383/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання протиправним та скасування наказу в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання протиправним та скасування наказу начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону № 253 від 30.05.2017 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою суду від 03 липня 2017 року відкрито провадження по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності був виданий без додержання вимог законодавства, про порядок накладення дисциплінарних стягнень військовослужбовцям.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання (вхід №21325/17 від 31.07.2017 року) про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, проти задоволення позову заперечував, в тому числі посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях наданих до суду раніше, зокрема зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та вважає наказ начальника військово-медичного клінічного центру Південного регіону № 253 від 30.05.2017 року обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України суд має право розглянути справу у письмовому провадженні, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду та за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України, відсутність клопотань про допит свідків, експертів, суд дійшов висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

20.04.2017 року позивач був госпіталізований та перебував на лікуванні до 03.05.2017 року включно. З 10.05.2017 по 24.05.2017 року було проведено службове розслідування щодо допущених помилок в довідці Військово-лікарської комісії.

30.05.2017 за результатами проведеного службового розслідування наказом начальника військово-медичного клінічного центру Південного регіону № 253 від 30.05.2017 року позивачу оголошено дисциплінарне стягнення «догану».

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24 березня 1999 № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут) та Законом України "Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 548-XIV(далі - Статут внутрішньої служби).

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут.

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Згідно з вимогами ст. 4 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Як вбачається з ст. 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту.

Згідно з вимогами ст. 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Відповідно до вимог ст. 84 Дисциплінарного статуту, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

За приписами ст. 85 Дисциплінарного статуту, службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Згідно з вимогами ст. 86 Дисциплінарного статуту після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Наведене свідчить про те, що вирішальним при накладенні дисциплінарної відповідальності за скоєний проступок військовослужбовцем є характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, ступень вини, попередня поведінка порушника та розмір завданих державі та іншим особам збитків.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 233 Статуту внутрішньої служби, збереження і зміцнення здоров`я, фізичний розвиток військовослужбовців - важлива і невід`ємна частина їх підготовки до виконання військового обов`язку. Піклування командира (начальника) про здоров`я підлеглих є одним з основних його обов`язків у діяльності щодо забезпечення постійної бойової готовності військової частини (підрозділу).

Відповідно до ст.241 Статуту внутрішньої служби, кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, приховувати хворобу, суворо додержуватися правил особистої, громадської єни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що під час службового розслідування та під час прийняття Наказу №253 від 30.05.2017р., яким начальником Військово-медичного клінічного центру Південного регіону накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, відповідачем не з`ясовано усіх фактичних обставин, що призвело до неправильного висновку і як наслідок безпідставного оголошення позивачу дисциплінарного стягнення.

Суд, вказує на те, що врегульована чинним законодавством процедура застосування дисциплінарних стягнень, в першу чергу спрямована на забезпечення належного захисту в спірних трудових правовідносинах законних прав та інтересів працівників при вирішенні питань про притягнення їх до дисциплінарної відповідальності. Службове розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки особи і її ставлення до вчиненого.

Таким чином, однією із обставин, які потрібно довести при здійсненні дисциплінарного проступку, також є вина особи в невиконанні або неналежному виконанні покладених на нього обов`язків.

При цьому, суд звертає увагу на принцип презумпції невинуватості. Тобто особу не можна притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена його вина, і особа не зобов`язана сама доводити свою невинуватість.

Разом з тим, суд зазначає, що під час розгляду адміністративної справи сторонами не заперечувалось, що з 10.05.2017 по 24.05.2017 року відповідачем було проведено службове розслідування саме щодо обставин допущення помилок в довідці Військово-лікарської комісії, разом з тим, саме за результатами проведення вказаного розслідування видано оскаржуваний наказ, яким накладене дисциплінарне стягнення у вигляді догани на позивача. Суд зазначає, що такому виду дисциплінарного стягнення в силу приписів Дисциплінарного статуту мало б передувати службове розслідування щодо вчинення правопорушення позивачем, що не було зроблено відповідачем.

Окрім того, під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби. Суд зазначає, що згідно матеріалів службового розслідування вказані обставини не зазначені та були враховані відповідачем, як і не зазначено є наслідки правопорушення, ступень вини позивача, його попередня поведінка та розмір завданих державі та іншим особам збитків.

Також, суд зазначає, що згідно Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (Затверджено наказом Міністра оборони України 15.03.2004 року № 82) після підписання акт службового розслідування подається на розгляд посадовій особі, яка призначила розслідування. До акта додаються всі матеріали розслідування. Посадова особа, яка призначала службове розслідування, проводить бесіду з військовослужбовцем, стосовно якого воно проводилось (п. 4.3 Інструкції). Однак, в порушення приписів вказаного пункту Інструкції, відповідачем не було проведено такої бесіди.

Враховуючи встановлені судом обставини та зазначені приписи КАС України, з метою гарантування дотримання і захисту прав, свобод, інтересів позивача, у даних публічно-правових відносинах від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог, про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкту владних повноважень, а саме: наказу начальника Військово-медичного клінічного центру південного регіону 30.05.2017 №253 «Про проведення розслідування» щодо допущених помилок в довідці Військово-лікарської комісії яка видана полковнику ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 69-72, 86, 94, 128, 158-163, 167,186, 254 КАС України суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання протиправним та скасування наказу в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п. 5 наказу начальника військово-медичного клінічного центру Південного регіону № 253 від 30.05.2017 року «Про проведення розслідування щодо допущених помилок в довідці Військово-лікарської комісії, яка видана полковнику ОСОБА_1 », яким за порушення ст. 12;14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України полковнику ОСОБА_1 оголошено «догану».

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 94 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі статтею 254 КАС України.

Суддя С.М. Корой