Справа № 523/7261/17
Суддя: Сувертак І. В.
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/7261/17
Провадження №2-а/523/254/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2017 р. суддя Суворовського районного суду м. Одеси, Сувертак І.В., розглянувши справу в порядку скороченого провадження за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати незаконним та скасувати рішення Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 21 від 04 травня 2016 року «Про відмову в перерахунку пенсії за Списком № 2», розпорядження Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 25 липня 2016 року, зобов'язання вчинити певні дії.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, відповідно до абз. 1, 2 п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з тим, що їй виповнилося 51 рік, загальний стаж роботи становить 34 роки 3 місяці на посаді молодшої медичної сестри, а саме: 8 років, 4 місяці, 25 днів - на посаді медичної сестри реанімаційно-анестезіологічного відділення в Новомосковській міській клінічній лікарні; 2 роки, 7 місяців, 5 днів - на посаді медичної сестри палатної в відділенні реанімації та інтенсивної терапії в Одеській облклінлікарні, 14 років, 8 місяців, 1 день - на посаді медичної сестри в КУ «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини № 3 «Сонечко»; 8 років 7 місяців - на посаді молодшої медичної сестри по нагляду за хворими в КУ «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини № 3 «Сонечко». Зазначає, що роботи, на яких вона працювала, відносяться до переліку робіт із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

Суворовське об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (надалі -Управління) надало письмові заперечення на адміністративний позов ОСОБА_2 та просило відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на те, що вимоги викладені в позовній заяві, є не обґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства. Просило у задоволенні позову відмовити, оскільки, на думку відповідача, пенсію перераховано до вимог діючого законодавства.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, що беруть участь у справі.

Головуючий суддя Сувертак І. В. перебував у щорічній відпустці з 06 червня 2017 року по 24 липня 2017 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копій матеріалів пенсійної справи, які були надані суду позивачем, у ОСОБА_2 на день звернення з адміністративним позовом наявний загальний досвід роботи у обсязі 34 роки 3 місяці, а саме:

з 11.08.1982 р. - 05.01.1991 р. (8 років, 4 місяці, 25 днів) - на посаді медичної сестри реанімаційно-анестезіологічного відділення в Новомосковській міській клінічній лікарні;

з 01.03.1991 р. - 06.10.1993 р. (2 роки, 7 місяців, 5 днів) - на посаді медичної сестри палатної в відділенні реанімації та інтенсивної терапії в Одеській облклінлікарні;

з 01.02.1994 р. - 02.10.2008 р. (14 років, 8 місяців, 1 день) - на посаді медичної сестри в КУ «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини № 3 «Сонечко»;

з 04.10.2008 р. - по теперішній час (8 років 7 місяців) - на посаді молодшої медичної сестри по нагляду за хворими в КУ «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини № 3 «Сонечко».

За весь період роботи ОСОБА_2 були надані наступні відпустки без збереження заробітної плати: 12.05.1988 р. (1 день); з 15.09.1986 р. по 28.02.1987 р. (5 місяців 13 днів); з 25.11.1996 р. по 30.11.1996 р. (5 днів); з 01.10.1998 р. по 01.11.1998 р. (1 місяць); з 04.09.2013 р. по 17.09.2013 р. (13 днів), а всього - 7 місяців 1 день.

10.03.2016 року позивачка звернулася до Суворовського об'єднання управління Пенсійного фонду України м. Одеси із заявою про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до абз. 1, 2 п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

04 травня 2016 р. Суворовським об'єднанням управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі рішенням № 21 «Про відмову в перерахунку пенсії за Списком № 2» відмовлено ОСОБА_2 в перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у зв'язку з тим, що відсутній необхідний пільговий 10-річний стаж.

До пільгового стажу ОСОБА_2 Суворовським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі не було зарахововано період роботи з 01 лютого 1994 року по 30 березня 2006 року та період робити з 01 березня 2011 року по 26 грудня 2011 року.

Суд критично відноситься до заперечень поданих Суворовським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Одеси на адміністративний позов ОСОБА_2 щодо відмови в задоволенні позову ОСОБА_2, та не приймає їх до уваги, виходячи з наступного.

На момент звернення позивача до Суворовського об'єднання управління Пенсійного фонду України м. Одеси із заявою про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до абз. 1, 2 п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_2 було дотримано всіх передбачених законом критеріїв для призначення пенсії на пільгових умовах, а саме: їй виповнилося 51 рік; стаж роботи становив 33 роки 1 місяць 6 днів; посада молодшої медичної сестри, а також молодші спеціалісти з медичною освітою в дитячих будинках-інтернатах для розумово відсталих дітей системи соціального забезпечення, на яких працювала ОСОБА_2, відносяться до переліку робіт із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників у всіх його редакціях протягом усього строку роботи ОСОБА_2 в КУ «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини № 3 «Сонечко» (п. 2260000в Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162; п. 24г Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»; розділ XXIV Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»); стаж роботи ОСОБА_2 на посадах молодший спеціаліст з медичною освітою, молодша медична сестра в КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко» становив 22 роки 1 місяць 7 днів; робота на зазначених посадах була на повний робочий день.

Відповідно до абз. 1 п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами абз. 2 п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно.

Як вбачається із запису зробленого в паспорті громадянина України, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому на позивача поширюються виключення щодо можливості застосування абз. 1 п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з досягнення 50-річного віку.

Згідно зі статтею 62 Закону «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Крім того, судом встановлено, що під час роботи ОСОБА_2 в Будинку дитини № 3 «Сонечко» було проведено атестацію робочих місць середнього та молодшого медичного персоналу, що підтверджується висновком на матеріали атестації робочих місць середнього та молодшого медичного персоналу № С-10 1082.

Також із протоколу засідання атестаційної комісії Будинку дитини № 3 (КУ «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини № 3 «Сонечко») від 01 вересня 1999 року вбачається, що було проведено атестацію робочих місць згідно зі Списком № 2 та рекомендовано головному лікарю Будинку дитини № 3 (КУ «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини № 3 «Сонечко») затвердити результати атестації наказом.

Наказом № 54 від 06 вересня 1999 року затверджено результати атестаційної комісії, визнано, що всі робітники, що внесені до протоколу атестаційної комісії (додатки № № 1, 2), мають право на пільгову пенсію по списку № 2. Зазначені додатки втрачені.

Також, 17 березня 2014 року начальнику управління ПФУ в Суворовському районі адміністрацією КУ «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини № 3 «Сонечко» було надано інформацію вих. № 12-6 з підтверджуючими документами, згідно з якою первинна атестація робочих місць по умовам праці проведена постійно діючою комісією в відповідності до наказу від 27 липня 1999 року № 49а.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами пенсійної справи ОСОБА_2 підтверджується факт проведення атестації усіх робочих місць середнього та молодшого медичного персоналу Дитячого будинку № 3 «Сонечко» у 1999 році, у тому числі й проведено атестацію ОСОБА_2, яка в цей час працювала на посаді медичної сестри в КУ «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини № 3 «Сонечко».

Надання будь-яких пільг, компенсацій та гарантій не може ставитися у залежність від інших подій, які не залежать від позивача, зокрема, такою подією є втрата адміністрацією КУ «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини № 3 «Сонечко» додатків № № 1, 2 до наказу № 54 від 06 вересня 1999 року, в яких зазначався перелік атестованих робочих місць.

02 листопада 2016 р. ОСОБА_2 звернулася до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про надання інформації про зменшення розміру отримуваної пенсії.

04 листопада 2016 р. Суворовським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі надано відповідь № 225/А5 на звернення ОСОБА_2 про підстави зменшення розміру отримуваної пенсії, якою повідомлено, що відповідно до розпорядження Управління від 25 липня 2016 року пенсію перераховано при страховому стажі 39 років (період роботи з 01 березня 1991 по 06 жовтня 1993 року враховано в кратному обчисленні після надання уточнюючої довідки; періоди роботи з 15 вересня 1986 року по 28 лютого 1987 року, з 12 травня 1988 року по 12 травня 1988 року та з 01 лютого 1994 року по 31 грудня 2003 року зараховано в одинарному обчисленні).

Судом встановлено, що з 15 вересня 1986 року по 28 лютого 1987 року та з 12 травня 1988 року по 12 травня 1988 року ОСОБА_2 перебувала у відпустках без збереження заробітної плати, будучи при цьому працевлаштованою на посаді медичної сестри реанімаційно-анестезіологічного відділення в Новомосковській міській клінічній лікарні.

Відповідно до ст.181 Кодексу законів про працю України передбачено, що відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором.

Згідно із ст. 2 КзПП України право на відпустки забезпечується гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом.

Отже, стаж роботи ОСОБА_2 на посаді медичної сестри реанімаційно-анестезіологічного відділення в Новомосковській міській клінічній лікарні, у тому числі й під час перебування в відпустках без збереження заробітної плати, повинен бути обчислений в подвійному розмірі.

Згідно із ст. 60 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога - комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров'я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд та медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади.

Згідно із наказом МОЗ від 18 травня 1998 року «Про затвердження типового положення про будинок дитини» спеціалізований будинок дитини створюється для медико-соціального захисту дітей-сиріт, дітей, які залишилися без піклування батьків, з вадами фізичного та розумового розвитку (ІІІ - V груп здоров'я) віком від народження до чотирьох років а також з органічним ураженням нервової системи та порушенням психіки, з органічним ураженням центральної нервової системи, у тому числі з дитячим церебральним паралічем без порушення психіки, з порушенням функцій опорно-рухового апарату та іншими вадами фізичного розвитку без порушення психіки, з порушенням слуху та мови, з порушенням зору, тубінфікованих, хворих з малими та згасаючими формами туберкульозу, ВІЛ-інфікованих.

КУ «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини № 3 «Сонечко» здійснює нагляд, догляд та медико-соціальну реабілітацію дітей з порушеннями психіки, а тому в розумінні ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» зазначений КУ «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини № 3 «Сонечко» є не тільки закладом медико-соціального захисту, але й психіатричним закладом, оскільки в його межах надається психіатрична допомога дітям, які там знаходяться.

Отже, стаж роботи ОСОБА_2 медичною сестрою в КУ «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини № 3 «Сонечко» повинен зараховуватися органами Пенсійного фонду при обчисленні страхового стажу в подвійному розмірі в порядку ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суворовським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі не надано жодних доказів та обставин, які б спростовували вимоги ОСОБА_2, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Суд звертає увагу, що стосується соціальних виплат, то ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату в якості права на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (пункт 31 рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Дійсно, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує як таке право на будь-які соціальні виплати у певному розмірі. Вимога може становити «майно» у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо достатньою мірою встановлено, що вона підлягає виконанню. Отже, зменшення або припинення достатньою мірою встановлених пільг може становити втручання у мирне володіння майном (пункт 26 рішення Європейського Суду у справі «Фабіан проти Угорщини», пункт 72 рішення у справі «Хонякіна проти Грузії», пункт 25 ухвали щодо прийнятності «Великода проти України»).

Таким чином, особливості правовідносин між сторонами свідчать про те, що позивач протягом певного періоду отримувала пенсію у визначеному грошову розмірі і з часом за наведених вище обставин (пункт 2, 8, 12 постанови), виплата пенсії в такому розмірі була припинена, а тому суть права позивача є достатньо чіткою для застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та що дійсно право позивача на отримання пенсії, передбачено національним законодавством, і становить «майно» у значенні цього положення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Суворовське об'єднаним управління Пенсійного фонду України в м. Одеси безпідставно та необґрунтовано прийнято рішення № 21 від 04 травня 2016 року, розпорядження від 25 липня 2016 року щодо ненадання ОСОБА_2 пільгової пенсії, а тому з урахуванням нормативно-правових актів України у сфері пенсійного забезпечення та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі обмежено право позивача на отримання пільгової пенсії, а тому рішення № 21 від 04 травня 2016 року, розпорядження від 25 липня 2016 року Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одеси підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню.

Окрім того, з огляду на матеріали справи суд вважає, що клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду із адміністративним позовом не повинно розглядатися, адже визначений ст. 99 КАС України шестимісячний строк звернення до суду позивачем не було пропущено з огляду на те, що ОСОБА_2 дізналася про існування оскаржуваного рішення Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 21 «Про відмову в перерахунку пенсії за Списком № 2» від 04 травня 2016 року, та розпорядження Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 25 липня 2016 року тільки 01 грудня 2016 р., а звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом 03 травня 2017 р., тобто до спливу 6-місячного строку передбаченого ст. 99 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись абз. 1 п. «б» ст. 13, ст. ст. 60, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 2260000в Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, п. 24г Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, розділу XXIV Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, ст. ст. 2, 179, 181 КЗпП України, ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу», Переліку закладів охорони здоров'я, затверджених наказом МОЗ України від 18 жовтня 2002 року № 385 «Про затвердження переліків закладів охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я», наказу МОЗ від 18 травня 1998 року «Про затвердження типового положення про будинок дитини» ст. 160-163 ,183-2 КАС України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення № 21 від 04 травня 2016 року «Про відмову в перерахунку пенсії за Списком № 2» Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі.

Зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 без врахування рішення № 21 Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 04.05.2016 р. за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, з 04 травня 2016 року по час набрання судовим рішенням у цій справі законної сили та надалі здійснювати нарахування пенсії ОСОБА_2 за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 25 липня 2016 року, яким здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2.

Зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 без урахування розпорядження Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 25 липня 2016 року та виплатити ОСОБА_2 суму недоплаченої пенсії за період з 01 серпня 2016 року по час набрання судовим рішенням у цій справі законної сили та надалі здійснювати нарахування пенсії ОСОБА_2, без врахування розпорядження Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 25 липня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги із дня отримання копії постанови.

Суддя