Справа № 757/23899/17-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Печерського районного суду м.Києва від 07 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України, третя особа: Фонд страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних хвороб України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Печерського районного суду м.Києва від 07 червня 2017 року позов ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України, третя особа: Фонд страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних хвороб України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії залишено без задоволення.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду по суті до суду першої інстанції. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що у позивача наявне матеріальне право на індексацію його пенсії з 01 січня 2017 року і відповідачем неправомірно було відмовлено в індексації пенсії ОСОБА_2

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за віком за списком №2 (при повному пільговому стажі), загальний трудовий стаж складає 42 роки 8 місяців 12 днів.

Відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області від 13 січня 2016 року №640/15-02, станом на січень 2016 року розмір пенсії позивача становить 2895,92 грн.

Згідно довідки Пенсійного фонду України від 12 січня 2017 року №201/Т-11, ОСОБА_2 в Україні призначена пенсія за віком довічно, місячний розмір пенсії становить: з 01 березня 2016 року - 2737,81 грн., з 01 травня 2016 року - 2737,33 грн., з 01 грудня 2016 року - 2767,22 грн. Переказ пенсії здійснюєтья до Королівства Іспанія у євро згідно з діючим курсом валют Національного банку України.

За наслідком звернення ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України стосовно індексації його пенсії, листом від 06 лютого 2017 року №811/Т-11 Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України повідомив позивача, що з І кварталу 2017 року пенсійні кошти Пенсійним фондом України будуть переказуватись на новий особистий рахунок позивача у банку Іспанії, зазначений у його зверненні від 08 січня 2017 року, та згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, а тому пенсії, що переказуються за кордон, не індексуються. Розмір пенсії позивача становить 2767,22 грн.

Не погоджуючись з відмовою індексації його пенсії, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що оскільки позивач отримує пенсію на території іноземної держави у іноземній валюті (євро), виплата йому індексації буде порушенням законодавства.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», який визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до абз.3 ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Згідно ч.1 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

У відповідності до ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Таким чином, законодавством України передбачено проведення індексації пенсій, якщо вони одержуються громадянами в гривнях на території України.

З наявної в матеріалах справи копії листа Посольства України в Королівстві Іспанія від 11 серпня 2016 року №6127-500-442 вбачається, що ОСОБА_2 має дозвіл на проживання в Іспанії до 17 грудня 2024 року та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на тимчасовому консульському обліку (до 17 грудня 2024 року) в Посольстві України в Іспанії.

Відповідно до заяви позивача до Пенсійного фонду України від 22 листопада 2016 року, ОСОБА_2 у відповідності до законодавства України про пенсійне забезпечення просив переводити призначену йому пенсію за місцем його тимчасового проживання у Королівстві Іспанія. Назва банку UNO-E, код банку UNOEESMI в Мадриді, номер особистого рахунку позивача НОМЕР_1.

На підставі зазначеної заяви Пенсійний фонду України здійснював переказ коштів на рахунок позивача у обраному ним банку, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті №01722 від 29 березня 2017 року на суму 291,45 Євро з призначенням платежу - виплата пенсії громадянам України, що проживають в Іспанії (1 квартал 2017 року).

Таким чином, фактично позивач отримує пенсію за межами території України та у валюті євро.

В той же час, відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Законом України від 17 грудня 1997 року №741/97-ВР ратифіковано Угоду між Україною і Королівством Іспанія про соціальне забезпечення громадян, яка в силу ст.2 застосовується в Україні у законодавстві щодо соціального забезпечення населення, зокрема, про пенсії за віком, по інвалідності та в разі втрати годувальника.

У відповідності до ст.5 вищезазначеної Угоди кожна з Договірних Сторін виплачуватиме заінтересованим особам, які проживають на території іншої Договірної Сторони, передбачену допомогу відповідно до свого законодавства, якщо цією Угодою не передбачено інше, зокрема, допомога, визнана Договірними Сторонами на основі законодавства відповідно до статті 2 цієї Угоди, не може скорочуватися, змінюватися, припинятися чи затримуватися в разі, коли пенсіонер чи особа, яка має право на її отримання, знаходиться чи проживає на території іншої Договірної Сторони, а виплати проводяться на території цієї Договірної Сторони.

Таким чином, вищезазначеною Угодою, яка ратифікована Україною та є обов'язковою для застосування, передбачено, що допомога, передбачена Угодою, в тому числі і пенсія за віком, не може скорочуватися, змінюватися, припинятися чи затримуватися в разі, коли пенсіонер чи особа, яка має право на її отримання, знаходиться чи проживає на території іншої Договірної Сторони, а виплати проводяться на території цієї Договірної Сторони.

З наявного в матеріалах справи атестата Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України №142 на ОСОБА_2 вбачається, що сума призначеної пенсії згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» становить 2737,71 грн., фіксована сума індексації з 01 жовтня 2012 року - 158,11 грн.

Згідно наданого Департаментом пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України розрахунком розміру пенсії ОСОБА_2 від 23 травня 2017 року, станом на 01 травня 2017 року розмір пенсії позивача становить 2778,27 грн., де: 2412,90 грн. - основний розмір пенсії, 223,04 грн. - доплата за понаднормовий стаж, 75,90 грн. - підвищення у зв'язку зі зростанням заробітної плати в України, 66,43 грн. - підвищення дітям війни.

З наведеного вбачається, що відповідачем не проводиться індексація пенсії позивача.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пічкур проти України» право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України. Суд дійшов до висновку, що заявник перебував у відносно схожій ситуації із пенсіонерами, які проживали в України, щодо самого права на отримання пенсії (пункт 51 рішення).

У пункті 54 вказаного рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що наведених вище міркувань достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала ст.14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою: статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження або за іншою ознакою, у поєднанні із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини як джерела права, вимог Угоди між Україною і Королівством Іспанія про соціальне забезпечення громадян, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_2, тимчасово проживаючи в Іспанії, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як громадяни України, що проживають на території України, в тому числі і право на індексацію пенсії, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку щодо протиправності дій Пенсійного фонду України щодо відмови в здійсненні індексації пенсії ОСОБА_2 з 01 січня 2017 року всупереч вимог Конституції України, Угоди між Україною і Королівством Іспанія про соціальне забезпечення громадян та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також необхідності зобов'язання відповідача здійснити індексацію пенсії ОСОБА_2 з 01 січня 2017 року.

При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання суду першої інстанції на Інструкцію про порядок переказування пенсій громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, та виплати пенсій пенсіонерам іноземних держав, які проживають в Україні, затверджену постановою правління Пенсійного фонду України від 23 квітня 1999 року №4-5, оскільки вона визначає порядок переказування пенсій громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, та виплати пенсій пенсіонерам іноземних держав, які проживають в Україні. Натомість, позивач тимчасово проживає за кордоном та належних та допустимих доказів щодо виїзду його на постійне місце проживання за кордон суду не надано.

Посилання апелянта на зазначення судом першої інстанції у постанові, що з даним позовом ОСОБА_2 звернувся до суду у вересні 2016 року, не є належним обґрунтуванням апеляційної скарги, оскільки по своїй суті являється опискою та підлягає виправленню в порядку, передбаченому ст.169 КАС України.

В силу вимог ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін;

2) змінити постанову суду;

3) скасувати її та прийняти нову постанову суду;

4) скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі;

5) визнати постанову суду нечинною і закрити провадження у справі.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції позбавлений права направляти справу до суду першої інстанції на повторний розгляд, апеляційна скарга в цій частині не підлягає задоволенню, натомість, з урахуванням повноважень суду апеляційної інстанції та з метою захисту прав та інтересів позивача в даній справі колегія суддів вважає за необхідне при перегляді судового рішення задовольнити позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, тому постанова Печерського районного суду м.Києва від 07 червня 2017 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Печерського районного суду м.Києва від 07 червня 2017 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Пенсійного фонду України щодо відмови в здійсненні індексації пенсії ОСОБА_2 з 01 січня 2017 року.

Зобов'язати Пенсійний фонд України здійснити індексацію пенсії ОСОБА_2 з 01 січня 2017 року.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Мельничук В.П.

Лічевецький І.О.