Справа № 800/570/16
Суддя: Волков О.Ф.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Волкова О.Ф.,
суддів:Гриціва М.І., Кривенди О.В., Прокопенка О.Б.,

при секретарі судового засідання Шатило Р.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_5,

представника позивача - ОСОБА_6,

представника відповідача - Мишковець О.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до Президента України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_5 в порядку статті 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС ) звернулася до Вищого адміністративного суду України з позовом, у якому просила визнати протиправною бездіяльність Президента України щодо невидання указу про призначення ОСОБА_5 на посаду судді Іллінецького районного суду Вінницької області строком на п'ять років та зобов'язати Президента України видати такий указ.

На обґрунтування позовних вимог послалася на те, що 22 вересня 2016 року Вища рада юстиції (далі - ВРЮ) прийняла рішення № 2837/0/15-16 про внесення подання Президентові України про призначення ОСОБА_5 на посаду судді Іллінецького районного суду Вінницької області строком на п'ять років, проте відповідний указ Президент України не видав, чим порушив її право на доступ до професії судді.

Вищий адміністративний суд України встановив, що листом ВРЮ від 23 вересня 2016 року № 10152/0/9-16 Президенту України було внесено подання від 23 вересня 2016 року № 122/0/12-6 про призначення на посади суддів місцевих судів загальної юрисдикції строком на п'ять років 80-ти осіб, у тому числі і позивача.

Указом Президента України від 29 вересня 2016 року № 425/2016 призначено відповідних осіб на посади суддів строком на п'ять років, проте ОСОБА_5 на посаду судді не призначено. Листом Адміністрації Президента України (далі - АП) від 25 жовтня 2016 року № 02-01/3080 матеріали щодо осіб, які не були призначені на посади суддів відповідно до подань, що надійшли до 30 вересня 2016 року, повернуто до ВРЮ, зокрема, і матеріали щодо ОСОБА_5

Вищий адміністративний суд України постановою від 13 грудня 2016 року відмовив у задоволенні позовних вимог.

Ухвалюючи таке рішення, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що Президент України до набрання чинності Законом України від 2 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIIІ (далі - Закон № 1402-VІІІ) (до 30 вересня 2016 року) був наділений повноваженнями щодо видання указу про призначення на посаду судді вперше на п'ять років на підставі подання ВРЮ протягом 30 днів з дня надходження такого подання, а вже після 29 вересня 2016 року, з огляду на наведені імперативні приписи Закону України від 2 червня 2016 року № 1401-VIIІ «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (далі - Закон № 1401- VIIІ) та Закону № 1402-VIIІ, Президент України позбавлений права приймати рішення щодо призначення суддів вперше на п'ять років на підставі подань ВРЮ, які надійшли Президенту України раніше цієї дати.

Беручи до уваги те, що подання ВРЮ, зокрема, про призначення позивача на посаду судді надійшло до АП 23 вересня 2016 року, а з 30 вересня 2016 року відповідні повноваження Президента України стосовно видання указу про призначення суддів уперше строком на п'ять років були законодавчо обмежені, глава держави не допустив протиправну бездіяльність щодо невидання указу про призначення строком на п'ять років на посаду судді Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_5., оскільки він не порушив 30-денний строк, встановлений для видачі указу про призначення судді після отримання відповідного подання ВРЮ згідно з Законом України від 7 липня 2010 року «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VІ) (у старій редакції до 30 вересня 2016 року).

У заяві ОСОБА_5 просить скасувати рішення Вищого адміністративного суду України та ухвалити нове - про задоволення позовних вимог.

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Закон № 2453-VІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 4 цього Закону судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією, цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 128 Конституції України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) перше призначення на посаду професійного судді строком на п'ять років здійснюється Президентом України. Всі інші судді, крім суддів Конституційного Суду України, обираються Верховною Радою України безстроково в порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 131 Конституції України внесення подання про призначення суддів на посади або звільнення їх з посад віднесено до компетенції ВРЮ.

Відповідно до статті 74 Закону № 2453-VІ (у редакції, чинній на момент внесення подання ВРЮ) призначення на посаду судді здійснюється Президентом України на підставі та в межах подання ВРЮ, без перевірки додержання встановлених цим Законом вимог до кандидатів на посаду судді та порядку проведення добору кандидатів на посаду судді. Будь-які звернення щодо кандидата на посаду судді не перешкоджають його призначенню на посаду судді. Викладені в таких зверненнях факти можуть бути підставою для порушення Президентом України перед компетентними органами питання про проведення в установленому законом порядку перевірки цих фактів. Президент України видає указ про призначення судді не пізніше тридцяти днів із дня отримання відповідного подання ВРЮ.

Відповідно до частини третьої статті 106 Конституції України Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов'язковими до виконання на території України.

Вищий адміністративний суд України встановив, що 2 червня 2016 року Верховна Рада України прийняла Закон № 1402-VIIІ, який згідно з пунктом 1 Прикінцевих та перехідних положень набрав чинності з дня набрання чинності Законом № 1401-VІІІ, крім пунктів 39 та 48 цього розділу, які набирають чинності з дня, наступного за днем опублікування цього Закону - тобто 30 вересня 2016 року.

Положеннями Закону № 1402-VІІІ на виконання норм Конституції України (зі змінами, внесеними Законом № 1401-VІІІ) змінено підхід до формування суддівського корпусу: якщо до 30 вересня 2016 року особа призначалась на посаду судді вперше строком на п'ять років та в подальшому, після закінчення цього строку, могла бути обрана на посаду судді безстроково, то після 30 вересня 2016 року особа одразу призначається на посаду судді безстроково.

Крім того, пунктом 29 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VII І передбачено, що кандидати на посаду судді, які були зараховані до резерву на заміщення вакантних посад суддів та включені до рейтингового списку, у разі якщо закінчення трирічного строку припало на період одного року до набрання чинності цим Законом, а також кандидати, щодо яких на день набрання чинності цим Законом внесені рекомендації Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, але яких не призначено на посаду судді, мають право взяти участь у доборі на посаду судді у порядку, встановленому цим Законом, без складання відбіркового іспиту та проходження спеціальної підготовки. Такі кандидати повторно складають кваліфікаційний іспит та беруть участь у конкурсі на зайняття посади судді відповідно до результатів такого іспиту.

Відповідно до абзацу другого пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1401-VIII матеріали та подання ВРЮ про призначення суддів строком на п'ять років, не розглянуті до дня набрання чинності цим Законом, повертаються до Вищої ради правосуддя (на сьогодні - правонаступника ВРЮ, далі - ВРП) для вирішення питання про призначення суддів на посади відповідно до Конституції України з урахуванням внесених цим Законом змін.

Відповідно до статті 128 Конституції України (в редакції з 30 вересня 2016 року) призначення на посаду судді здійснюється Президентом України за поданням ВРП у порядку, встановленому законом.

Аналіз вказаних положень законодавства дає підстави вважати, що колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла правильного висновку про те, що Президент України до набрання чинності Законом № 1402-VII І (до 30 вересня 2016 року) був наділений повноваженнями щодо видання указу про призначення на посаду судді вперше на п'ять років на підставі подання ВРЮ протягом 30 днів з дня надходження такого подання, а вже після 29 вересня 2016 року, з огляду на наведені імперативні приписи Закону № 1401-VIII та Закону № 1402-VII І, Президент України позбавлений права приймати рішення щодо призначення суддів вперше на п'ять років на підставі подань ВРЮ, які надійшли Президенту України раніше цієї дати.

Беручи до уваги те, що подання ВРЮ, зокрема, про призначення позивача на посаду судді надійшло до АП 23 вересня 2016 року, а з 30 вересня 2016 року відповідні повноваження Президента України стосовно видання указу про призначення суддів були законодавчо обмежені, глава держави не допустив протиправну бездіяльність щодо невидання указу про призначення строком на п'ять років на посаду судді Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_5., оскільки він не порушив 30-денний строк, встановлений для видачі указу про призначення судді після отримання відповідного подання ВРЮ згідно з Законом № 2453-VI (у старій редакції до 30 вересня 2016 року).

Інші доводи позивача також не доводять протиправності дій чи бездіяльності відповідача, ґрунтуються на неправильному трактуванні позивачем фактичних обставин і норм матеріального права.

У зв'язку з цим рішення Вищого адміністративного суду України про те, що Президент України не допустив протиправну бездіяльність щодо невидання указу про призначення ОСОБА_5 строком на п'ять років на посаду судді вперше відповідно до подання ВРЮ від 23 вересня 2016 року, є обґрунтованим і таким, що ґрунтується на нормах закону.

За таких обставин заява ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Ураховуючи наведене, керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», статтями 170-1, 241, 242, 244 Кодексу адміністративного

судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяви ОСОБА_5 відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадку, встановленого пунктом 3 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.Ф. Волков
Судді:М.І. Гриців О.В. Кривенда
О.Б. Прокопенко