Справа № 817/10/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"08" серпня 2017 р. Справа № 817/10/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "05" квітня 2017 р. у справі за позовом Державного підприємства "Бурштин України" до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Бурштин України", звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Рівненській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 28.12.2016 року.

Спірною постановою на позивача накладено штраф за порушення вимог ч.3 ст.24 КЗпП України, що виявилось у допущенні працівника до роботи без попереднього повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідач необґрунтовано та безпідставно зробив висновок про порушення позивачем вимог трудового законодавства, а тому протиправно виніс спірну постанову від 28.12.2016 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 1600,00 грн.. Позивач пояснив, що фактично працівник був допущений до роботи та безпосереднього виконання своїх трудових обов'язків лише після 16-ї години дня, коли його фактично було прийнято на роботу враховуючи те, що рішенню про прийняття працівника на роботу передували співбесіди з працівником та відповідні процедури погодження його кандидатури, існуючі на підприємстві, та лише по закінченню яких та після отримання відповідної квитанції щодо встановлення факту доставки повідомлення органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу його було допущено до виконання трудових обов'язків.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу уповноваженими особами від 28.12.2016 року у відношенні Державного підприємства "Бурштин України".

Присуджено на користь позивача Державного підприємства "Бурштин України" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління Держпраці у Рівненській області судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Так, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що фактичний початок виконання працівником роботи до 16-ї години 06.09.2016 є припущенням відповідача, позаяк докази фактичного виконання працівником трудових обов'язків протягом робочого дня 06.09.2016 року, починаючи з 9-ї години, відповідачем не надані та у суду були відсутні.

Оскільки позивачем надіслане відповідне повідомлення до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області 06.09.2016 року, тобто саме у день прийняття працівника на роботу то на думку суду, наведене, свідчить про вчинення позивачем усіх необхідних дій пов'язаних із прийняттям працівника на роботу та вказує на відсутність виявленого відповідачем порушення, передбаченого частиною третьою статті 24 Кодексу законів про працю України.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлено, що відповідно до наказу від 17.11.2016 року №691 "Про комплексну перевірку дотримання вимог законодавства з питань праці в Клесівській ГД ДП "Бурштин України" (а.с.30) та згідно направлення на проведення перевірки від 17.11.2016 за №747-Н/01-26 (а.с.29) посадовими особами відповідача у період 22.11.2016-05.12.2016 проведено перевірку додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, про що складено акт за №33А/04-16 (а.с.31-32).

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог ч.3 ст.24 КЗпП України - допуск працівника підприємства до роботи без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, ОСОБА_3 згідно наказу №32 від 06.09.2016 був прийнятий на посаду машиніста екскаватора ЕШ 5/45 5 розряду (Клесівська гірнича дільниця), а повідомлення про прийняття працівника на роботу було подано на паперовому носії до ДПІ у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області 06.09.2016 о 16:06:04 годині, однак згідно табеля обліку робочого часу за вересень 2016 року ОСОБА_3 06.09.2016 відпрацьовано 8-годинний робочий день (згідно графіку роботи з 8.00 год. по 17.00 год.).

05.12.2016 відповідачем видано припис №25П/04-16/33А про недопущення у подальшому порушення вимог ч.3 ст.24 КЗпП України (а.с.7).

28.12.2016 перший заступник начальника Управління Держпраці у Рівненській області за результатами перевірки виніс постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, якою на позивача накладено штраф у розмірі 1600 грн. за порушення вимог ч.3 ст. 24 КЗпП України (а.с.6).

Позивач, вважаючи вказану постанову протиправною, оскаржив її у судовому порядку.

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін суд першої інстанції зазначив, що повноваження щодо нагляду і контролю за додержанням роботодавцями законодавства про працю встановлені Кодексом законів про працю України (КЗпП України), Законом України "Про оплату праці", Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 №390, та іншими нормативно-правовими актами.

Так, відповідно до ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11.02.2015, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Статтею 35 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що контроль за додержанням законодавства про оплату праці здійснює, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Зазначений державний орган має право одержувати від суб'єктів господарювання та найманих ними осіб інформацію, документи і матеріали та відвідувати місця здійснення господарської діяльності під час виконання трудової функції такими найманими особами.

Згідно з Положенням про Управління Держпраці у Рівненській області, затвердженим наказом Держпраці №8 від 04.02.2016 (надалі Положення №8), управління Держпраці у Рівненській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та відповідно їй підпорядковується.

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 Положення №8 Управління Держпраці у Рівненській області згідно з покладеними на нього завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю юридичними особами, в тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно пункту 6 Положення №8 відповідач для виконання покладених на нього завдань має право, зокрема, проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління Держпраці.

Процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці визначено Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України №390 від 02.07.2012 (далі Порядок №390).

Так, згідно пункту 2 Порядку №390 право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов`язків мають повноваження державного інспектора з питань праці.

Пункт 3 Порядку №390 передбачає, що інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Пунктом 7 Порядку №390 передбачено, що за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

При цьому механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч.2 ст.265 КЗпП України зокрема, визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (надалі Порядок №509).

Згідно пункту 3 Порядку №509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (пункт 6 Порядку №509).

Відповідно до пункту 7 Порядку №509, справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Відповідно до ст.24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адмініструванням єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" №413 від 17.06.2015 встановлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв'язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п'ятьма особами.

В судовому засіданні встановлено, що 06.09.2016 Державним підприємством "Бурштин України" прийнято на роботу працівника, а саме:

- ОСОБА_3 на посаду машиніста екскаватора ЕШ 5/45 5-го розряду Клесівської гірничої дільниці з випробувальним строком на три місяці з дводеним робочим тижнем (понеділок, вівторок - робочі дні, середа, четвер, п'ятниця - додаткові вихідні дні) згідно наказу за №32-К від 06.09.2016 (а.с.8).

Водночас, 06.09.2016 позивачем сформоване повідомлення про прийняття вказаного працівника на роботу (а.с.9) та того ж дня повідомлення затвердженої форми направлено територіальному органу ДФС засобами електронного зв'язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису.

Повідомлення про прийняття працівника на роботу від 06.09.2016 отримане Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області 06.09.2016 о 16:06:04 год., що підтверджується квитанцією за №2 реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.10).

Судом першої інстанції встановлено, що так як робота прийнятого працівника полягає у проведенні гірничих робіт підвищеного ризику на кар'єрі то його спочатку було направлено до адміністрації підприємства у м.Рівне для проведення відповідних співбесід та попереднього інструктажу. Після оформлення відповідного наказу про прийняття працівника на роботу, він відбув до смт.Клесів за місцем роботи, де вже керівником Клесівської дільниці проводився відповідний інструктаж щодо роботи на місці.

При цьому, тільки після отриманням позивачем підтвердження про отримання фіскальним органом відповідного повідомлення, працівника, фактично, було допущено до виконання його роботи. Оскільки час протягом дня 06.09.2016 працівником було фактично затрачено на проходження усіх встановлених на підприємстві процедур щодо прийняття працівника на роботу, адміністрація підприємства зарахувала працівникові фактично витрачений ним час протягом дня як робочий день з виплатою заробітної плати у встановленому розмірі.

Згідно табелю обліку використання робочого часу Клесівської гірничої дільниці Державного підприємства "Бурштин України" 06.09.2016 ОСОБА_3 відпрацював повний 8-годинний робочий день (а.с.33).

На підтвердження зазначених обставин, представником позивача суду надано копії Журналу реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці, у якому за №147 де міститься відмітка про проходження інструктажу ОСОБА_3 06.09.2016 (а.с.11-14); Журналу реєстрації інструктажів з питань пожежної безпеки, у якому за №147 де міститься відмітка про проходження інструктажу ОСОБА_3 06.09.2016 та підписи осіб (а.с.15-15); протоколу засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці від 06.09.2016 №8, згідно якого комісією підприємства перевірено знання ОСОБА_3 на предмет правил безпеки при розробці родовищ корисних копалин відкритим способом, правил пожежної безпеки, правил електробезпеки, виробничої санітарії та гігієни праці, інструкції з ОП №3-ГР, 20-ЗФ, 15-ПБ, правил ОП під час експлуатації електроустаткування та електромереж на відкритих гірничих роботах (а.с.17).

Також встановлено, що адміністрація підприємства знаходиться у місті Рівному, тому відповідні співбесіди та інструктажі працівника проводилися 06.09.2016 року саме у місті Рівному. Тільки інструктаж з питань охорони праці проводився безпосередньо керівником, на робочому місці, що підтверджується Журналом реєстрації інструктажів з питань охорони праці Клесівської гірничої дільниці (запис №91, а.с.18-20).

Виходячи з зазначених обставин суд дійшов висновку, що фактичний початок виконання працівником роботи до 16-ї години 06.09.2016 є припущенням відповідача, позаяк докази фактичного виконання працівником трудових обов'язків починаючи з конкретної години початку робочого дня 06.09.2016 року, відповідачем не надані, а оскільки позивачем відповідне повідомлення до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області 06.09.2016, надіслане саме у день прийняття працівника на роботу то наведене, на думку суду, свідчить про відсутність виявленого порушення.

Колегія суддів погоджуючись з зазначеним висновком суду першої інстанції, з цього приводу вважає за необхідне зазначити наступне, що дійсно, відповідно до ст.24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом або розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, і повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийнятті працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, законодавець, застосувавши союз "і" застосовує перерахування тих умов, які необхідно виконати до фактичного допуску до роботи:

1. Укладення трудового договору, оформленого наказом або розпорядженням.

2. Повідомлення фіскального органу.

При цьому, стаття не передбачає, що повідомлення про найманого працівника є частиною процесу укладення договору. Більш того, в повідомленні необхідно вказати номер і дату наказу чи розпорядження роботодавця про прийняття працівника на роботу. Тобто на момент подачі повідомлення трудовий договір повинен бути вже фактично укладено.

До того ж, ч.2 ст.265 КЗпП України передбачає відповідальність саме за фактичний допуск до роботи без оформлення трудового договору. Таким чином, фінансовий штраф у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення, застосовується при невиконанні першої умови статті - допуску до роботи без оформлення договору.

А за невиконання другої умови - неподання повідомлення штраф не передбачений. Порушення другої умови можна розцінювати як інші порушення трудового законодавства, санкція за порушення якого передбачає штраф у розмірі однієї мінімальної заробітної плати. При цьому цей штраф стягується не за кожне порушення окремо, а за порушення, виявлені під час перевірки в цілому.

При цьому, положенням ст.3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлена презумпція правомірності діяльності суб'єкта господарювання, якщо норми законів припускають неоднозначне трактування обов'язків підприємця і/або повноважень органу контролю.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення, підстави для скасування якого відсутні.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "05" квітня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "08" серпня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Державне підприємство "Бурштин України" вул.Київська,94,м.Рівне,33027

3- відповідачу/відповідачам: Управління Держпраці у Рівненській області вул.Лермонтова,7,м.Рівне,33028

- ,