Справа № 812/1048/17
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 серпня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1048/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Секірської А.Г.,

за участі секретаря - Вакуленка А.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Матусевича Р.М., довіреність від 04.10.2016 № 3817/14/28/01-2016,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання дії протиправною та стягнення компенсації податку з доходів фізичних осіб, що утрималась з винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції,

ВСТАНОВИВ:

27.07.2017 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області, в якому послався на те, що з 10.07.1996 проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 07.11.2015 - в ГУ НП в Луганській області. 20.09.2016 наказом № 623 о/с від 14.09.2016 позивача звільнено зі служби в поліції за ст. 77 ч.1 п. 2 (через хворобу). Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 22 роки 07 місяців 01 день, в пільговому обчисленні 26 років 09 місяців 11 днів.

Згідно довідки від 24.10.2016 № А-6291 ГУ НП в Луганській області позивач в період з 14.08.2014 по 07.11.2015, з 07.11.2015 по 20.09.2016 безпосередньо брав участь в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення АТО на території Луганської області.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 у справі № 812/1424/16 зобов'язано ГУ НП в Луганській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 винагороди за безпосередню участь в АТО за період з 07.11.2015 по 20.01.2016 у загальному розмірі 16773,81 грн.

28.04.2017 відповідачем була перерахована позивачу сума 13502,91 грн.

13.06.2017 позивач звернувся до відповідача з заявою про роз'яснення виконання рішення суду та вимогою виплатити компенсацію податку з доходів фізичних осіб, що утрималась з виплаченої грошової винагороди за безпосередню участь в АТО, за період з 07.11.2015 по 20.01.2016.

05.07.2017 відповідач направив позивачеві лист, в якому вказав, що на момент розрахунку з позивачем у квітні 2017 року згідно рішення суду від 28.02.2017 по справі № 812/1424/16 щомісячна грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб нарахована та не підлягає компенсації. Від нарахованої суми утримано та перераховано податок з доходів фізичних осіб у сумі 3019,29 грн та військовий збір у сумі 251,61 грн, у зв'язку з чим сума виплати складає 13502,91 грн.

З посиланням на п. 168.5 ст. 168 Податкового кодексу України, постанову Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 «Про затвердження Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», позивач просив суд:

- Визнати дії відповідача про відмову в виплаті позивачеві грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утрималась з виплаченої грошової компенсації за безпосередню участь в АТО за період з 07.11.2015 по 20.01.2016 у сумі 3019,29 грн протиправними;

- Стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, що утрималась з виплаченої грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07.11.2015 по 20.01.2016 у розмірі 3019,29 грн.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях від 10.08.2017 вх. № 19620/2017 (арк.спр.33-34), зазначивши, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця або є особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ. На час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного рішення Луганським окружним адміністративним судом 28.02.2017 по справі № 812/1424/16 позивач не мав статусу особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Виплату грошової компенсації особам, звільненим зі служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат передбачено Постановою КМУ від 31.05.2017 № 375 "Про внесення змін до Пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу", що набрала чинності 03.06.2017.

Таким чином, компенсація сум податку звільненим працівникам стала можливою лише з 03.06.2017, з дати набуття чинності змінами до вищезазначеної постанови.

Тобто на час розрахунку з ОСОБА_1 у квітні 2017 року згідно з рішенням суду від 28.02.2017 по справі № 812/1424/16 щомісячна грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб не належить до виплати з наведених підстав.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд дійшов такого.

Частиною 5 статті 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 07.11.2015 по 14.09.2016 проходив службу в поліції, що підтверджується витягами з наказів від 07.11.2015 № 1 о/с (арк.спр. 13) та від 14.09.2016 № 623 о/с (арк.спр . 12), довідкою про проходження служби № 20024/111/34-2016 (арк.спр. 14), та трудовою книжкою серії НОМЕР_2 (дублікатом) (арк.спр. 15).

У період з 14.08.2014 по 07.11.2015, з 07.11.2015 по 20.09.2016 позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області, що підтверджується довідкою від 24.10.2016 № А-6291 (арк.спр. 11).

Також вказані обставини підтверджені постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 у справі № 812/1424/16 (арк. спр. 16-18), згідно з якою, зокрема, зобов'язано ГУ НП в Луганській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07.11.2015 по 20.01.2016 у загальному розмірі 16773,81 грн.

На виконання рішення суду 24.03.2017 Луганським окружним адміністративним судом позивачу видано виконавчий лист № 812/1424/16 (арк. спр. 19).

На виконання рішення суду відповідачем за період з 07.11.2015 п о20.01.2016 нараховано винагороду за участь в АТО в розмірі 16773,81 грн (листопад - 5488,00 грн, грудень - 6860,00 грн, січень 2016 року - 4425,81 грн), з якої утримано ПДФО в розмірі 3 019,29 грн (листопад - 987,84 грн, грудень - 1234,80 грн, січень 2016 року - 796,65 грн) та військовий збір в розмірі 251,61 грн (листопад - 82,32 грн, грудень - 102,90 грн, січень 2016 року - 66,39 грн), що підтверджується довідкою від 04.08.2017 № 629/111/22-2017, виданою ГУ НП в Луганській області (арк.спр.36).

Грошова компенсація податку на доходи фізичних осіб не виплачена, проти чого не заперечує відповідач.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (далі - Порядок № 44).

Пунктами 2-5 Порядку № 44 в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Держспецзв'язку, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв'язку з виконанням ними своїх обов'язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов'язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Вказані положення кореспондуються з пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в якому зазначено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв'язку з виконанням обов'язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Тобто, така компенсація здійснюється у розмірі фактично сплаченого податку на доходи фізичних осіб, що утримується з доходів такої категорії громадян, та в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених основними розпорядниками коштів у Державному бюджеті України.

Таким чином, позивач відповідно до вказаної норми має право на повну компенсацію втрат доходів як особа начальницького складу органів внутрішніх справ, однак позивачу втрата її доходу компенсована не була.

Як установлено судом, відповідач при виконанні рішення суду з нарахованої суми винагороди за безпосередню участь в АТО позивачу за період 07.11.2015 - 20.01.2016 в розмірі 16 773,81 грн утримав суму податку з доходів фізичних осіб в розмірі 3019,29 грн, при цьому в порушення вимог підпункту 5 Порядку № 44 та пункту 168.5 статті 168 ПК України не спрямував дану суму на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходу.

13.06.2017 позивач звернувся до ГУНП в Луганській області з заявою про надання письмових роз'яснень щодо виконання рішення суду від 28.02.2017 у справі № 812/1424/16 ГУНП в Луганській області, про нараховану суму, про виплачену суму, про нарахування та оплату встановлених законом податків та інших обов'язкових платежів, причини невиплати частини суми по рішенню суду, та вимогою про виплату компенсації суми ПДФО у розмірі 3019,29 грн (арк.спр. 20).

05.07.2017 відповідачем надано відповідь № 403/111/22-2017 позивачу, згідно з якою на момент розрахунку у квітні 2017 року згідно рішення суду від 28.02.2017 по справі № 812/1424/16 щомісячна грошова компенсація сум ПДФО нарахована та не підлягала компенсації (арк.спр. 21).

Відтак, суд робить висновок про необхідність визнання дій відповідача щодо відмови в виплаті позивачеві грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утрималась з виплаченої грошової компенсації за безпосередню участь в АТО за період з 07.11.2015 по 20.01.2016 у сумі 3019,29 грн протиправними, стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації сум ПДФО, що утримались з виплаченої грошової винагороди за безпосередню участь в АТО за період з 07.11.2015 по 20.01.2016 в розмірі 3019,29 грн.

При цьому необґрунтованими є доводи відповідача про те, що на час виплати позивачу грошового забезпечення він втратив статус особи рядового і начальницького складу ОВС, а тому не мав права на отримання повної та рівноцінної компенсації утриманого податку з доходів фізичних осіб та утриманого військового збору, оскільки несвоєчасна виплата грошового забезпечення (не в день звільнення та проведення розрахунку) за період з 07.11.2015 по 20.01.2016 сталася з вини самого відповідача, що встановлено рішенням суду, і в період, за який позивачу було нараховано винагороду за безпосередню участь в АТО, позивач мав відповідний статус.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах ВАС України від 06.11.2014 у справі № 822/3920/13-а та від 17.12.2014 у справі № 822/3919/13-а.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач у даній справі належними та допустимими доказами не довів правомірність своїх дій та бездіяльності, а тому позовні вимоги належать до задоволення в повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому законом порядку, а стягнення судових витрат з відповідача в даному випадку не передбачено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо відмови в виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утрималась з виплаченої грошової компенсації за безпосередню участь в АТО за період з 07.11.2015 по 20.01.2016 у сумі 3019,29 грн протиправними.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, 16, ідентифікаційний код юридичної особи 40108845) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2) компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, утриману з винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07.11.2015 по 20.01.2016 при виконанні рішення Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 по справі № 812/1424/16, в розмірі 3019,29 грн (три тисячі дев'ятнадцять гривень 29 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 17 серпня 2017 року.

Суддя А.Г. Секірська