Справа № 823/650/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 серпня 2017 року справа № 823/650/17

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання Савості С.В.,

за участю: представника відповідача 1 ОСОБА_1 за довіреністю в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» ОСОБА_3, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Черкаського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 823/650/17 за позовом ОСОБА_2 (далі позивач) до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» ОСОБА_3 (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправним дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_3 щодо не включення ОСОБА_2 в загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами (поточними рахунками) в ПАТ «Брокбізнесбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором строкового банківського вкладу «Скарбничка» №D_070226086 від 02.12.2011, укладеним між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2;

зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_3 включити ОСОБА_2 до переліку вкладників ПАТ «Брокбізнесбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами (поточними рахунками) в ПАТ «Брокбізнесбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором строкового банківського вкладу «Скарбничка» №D_070226086 від 02.12.2011, укладеним між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати даний перелік Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Судове засідання щодо розгляду даної справи призначено на 04.08.2017 о 10 год. 00 хв.

04.08.2017 від позивача до початку вказаного судового засідання до суду надійшло клопотання, згідно якого позивач, зокрема, просить суд здійснювати розгляд даної адміністративної справи в порядку письмового провадження.

У судове засідання, яке проводилось в режимі відео конференції, прибув представник відповідача 1.

Відповідач 2, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, хоча про дату, час і місце судового розгляду, повідомлений належним чином та завчасно.

Одночасно суд зазначає, що 07.06.2017 від представника відповідача 1 до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у даній адміністративній справі до вирішення Конституційним Судом України питання щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, пятої статті 41 Конституції України.

В обґрунтування вказаного клопотання представником відповідача 1 зазначено, що 10.02.2016 Конституційним Судом України відкрито провадження за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, пятої статті 41 Конституції України Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, визначення повноважень та функцій Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків та має застосовуватися до спірних правовідносин.

Заслухавши пояснення представника відповідача 1, враховуючи підстави та предмет позову, суд зазначає про таке.

На розгляді Конституційного Суду України перебуває подання Верховного Суду України, викладеного в постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 липня 2015 року №13 щодо конституційності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI.

Одночасно, суд наголошує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживанням у сфері банківських та інших послуг» 15.11.2016 № 1736-VIII внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI.

Станом на 04.08.2017 судом конституційної юрисдикції подання Верховного Суду України не розглянуто, у той час як згідно даних офіційного Інтернет-сайту Конституційного Суду України справа розглядається з 26.04.2016.

Відповідно до ч.1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби розглядаються та вирішуються протягом розумного строку, але не більше двадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Пунктом 11 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розумний строк найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Однак, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи наведений висновок випливає зі змісту постанови Верховного Суду України від 01.02.2017 у справі №6-1957цс16.

Так, згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, норми якої відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.156 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається, зокрема, в порядку конституційного судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в цій справі.

Вищевказана норма передбачає обов'язок суду зупинити провадження у справі у разі неможливості її розгляду до вирішення іншої справи у взаємопов'язаному спорі, що розглядається іншим судом.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються та встановлюються іншим судом, впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, тобто мають преюдиціальне значення для даної справи та не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно у даній справі.

Тобто йдеться про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Як встановлено ч.2 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Одночасно судом встановлено, що до правовідносин у даній справі підлягають застосуванню положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є чинним та діє на теперішній час.

За приписами ч.2 ст.152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Одночасно, суд зазначає, що до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» після звернення Верховного Суду України до Конституційного Суду України із відповідним поданням внесені зміни, а тому Конституційним Судом України розглядається не актуальна редакція цього Закону, тому впродовж січня-лютого Київським апеляційним адміністративним судом в деяких аналогічних справах вже поновлено провадження в адміністративних справах.

Отже, прийняття рішення Конституційним Судом України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо конституційності положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на спірні правовідносини не вплине.

Таким чином, на підставі вищевикладеного суд дійшов до висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у даній справі.

Керуючись ст. ст. 156, 160, 165, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» ОСОБА_3 про зупинення провадження у даній адміністративній справі № 823/650/17 до вирішення Конституційним Судом України питання щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, пятої статті 41 Конституції України відмовити повністю.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Рідзель

Ухвалу складено у повному обсязі 09.08.2017.