Справа № 398/2005/17
Суддя: Бугайченко Т. А.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/2005/17
провадження №: 2-а/398/145/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

"10" серпня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Бугайченко Т.А., за участі секретаря Величко Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрія справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому разової грошової допомоги в сумі 6029 грн та стягнути з відповідача на його користь недоплачену разову допомогу в сумі 6029 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що він, як учасник бойових дій, є інвалідом 3 групи і має пільги інваліда війни. В квітні 2017 року до 5 травня йому відповідач виплатив разову грошову допомогу в розмірі 2700 грн. На його думку, відповідно вимог законодавства відповідач повинен був виплатити йому разову допомогу в розмірі 8729 грн . Тому вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги за позовом підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на обставини, зазначені у запереченні.

Заслухавши доводи представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії АБ № 230424 (а.с. 3).

Позивачу у 2017 році, як інваліду війни ІІІ групи, нараховано одноразову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 2700 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань"», про що зазначає сам позивач в позові та підтверджується довідкою виданою відповідачем (а.с. 1, 4).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (з урахуванням змін, внесених Законом України № 107-VI від 28.12.2007 «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України») щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 зміни внесені до ч. 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Таким чином, зазначена редакція ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» втратила чинність з дня ухвалення Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008, в зв'язку з чим відновила дію її попередня редакція, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Законом України від 28 грудня 2014 року №79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності 01 січня 2015 року, розділ VІ Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що у 2017 році допомога до 5 травня виплачується виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Така ж сама правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 05 грудня 2016 року № 592/8115/16-а (К/800/33372/16).

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 05 квітня 2017 року №223 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»».

Відповідно до п.п. 1 п. 1 зазначеної постанови установлено, що у 2017 році, виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і «Про жертви нацистських переслідувань"здійснюється інвалідам війни ІІІ групи та колишнім малолітнім (яким на момент увязнення не виповнилося 14 років) вязням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин в розмірі 2700 грн.

Також судом враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" , відповідно якої Європейський суд констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність дій, відповідача щодо нарахування і виплати позивачу, як учаснику бойових дій, інваліду війни 3 групи, разової грошової допомоги до 5 травня в 2017 році у розмірі 2700 грн., як встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 року №223.

Крім того, позивачем та його представником не надано доказів того, що вони звертались до відповідача із вимогою здійснити виплату разової грошової допомоги в більшому розмірі, ніж це передбачено законом, і їм у цьому було відмовлено, що свідчить про відсутність порушеного права та є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 159- 163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом 10 днів.

Суддя Т.А. Бугайченко