Справа № 817/886/17
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2017-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 серпня 2017 року Р і в н е №817/886/17

Рівненський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дорошенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Грімова Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_3
доГоловного управління Національної поліції в Рівненській області
про визнання рішення та дій протиправними, скасування рішення та наказу та поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду 31.05.2017 надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання рішення та дій протиправними, скасування рішення та наказу та поновлення на посаді.

За змістом позовних вимог позивач просив:

визнати рішення Головного управління Національної поліції у Рівненській області в частині включення ОСОБА_3 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, протиправним;

визнати дії Головного управління Національної поліції у Рівненській області щодо проведення атестації ОСОБА_3 протиправними;

визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії № 4 від 15.02.2016, оформлене протоколом ОП № 15.00003281.0019588, щодо невідповідності ОСОБА_3 займаній посаді;

визнати протиправним та скасувати рішення апеляційної атестаційної комісії № 3 від 25.02.2016, оформлене протоколом ОП № 15.00003971.0019588, щодо відхилення скарги ОСОБА_3;

визнати протиправним та скасувати наказ від 04.03.2016 № 32 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_3;

поновити ОСОБА_3 на посаді начальника сектору (у складі відділу) Кузнєцовського відділу поліції ГУНП в Рівненській області;

зобов'язати Головне управління Національної поліції в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.03.2016 по день поновлення на посаді.

Позивачем разом з позовною заявою подано клопотання про визнання причин пропуску строку для звернення до адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Рівненській області про поновлення на роботі поважними; про поновлення позивачу строку для звернення до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Рівненській області про поновлення на роботі (а.с.12).

Обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, позивач вказує, що у зв'язку з травмою в період з 25.04.2016 по 10.05.2016 він перебував на амбулаторному лікуванні у поліклініці № 1 Центральної міської лікарні м. Рівне, діагноз: забій, пошкодження зв'язок правого колінного суглобу, що підтверджується медичною довідкою № 30 від 10.05.2016. Відповідно, не мав змоги у строки, передбачені законодавством, звернутися до суду про захист свого права шляхом оскарження наказу № 32 о/с від 04.03.2016.

Також позивач зазначає, що йому довелося виїжджати на тимчасові підробітки та відповідно багато часу проводити за межами України. Зокрема, наводить дати перебування за кордоном в період часу з 20.04.2016 по 25.03.2017.

В ході судового розгляду адміністративної справи представник позивача на обгрунтування поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду додатково пояснила, що в даному випадку початком перебігу строку звернення до адміністративного суду є дата 05.04.2016 - коли позивач отримав копію наказу про звільнення.

Зазначила, що в періоди між поїздками за кордон ОСОБА_3 також був позбавлений фактичної можливості звернутися до суду у зв'язку з перебуванням за межами Рівненської області. А саме в період з квітня 2016 року по травень 2017 року він перебував в с. Знамирівка Ківерцівського району Волинської області для догляду за батьками. Крім того, в період з 30.01.2017 по 07.02.2017 ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у щелепно-лицевому відділенні Центральної міської лікарні м. Рівне. Представник позивача вважає, що вказані обставини в сукупності унеможливили звернення до суду ОСОБА_3 у встановлені строки.

Представник відповідача подала клопотання про залишення позову без розгляду в порядку ст.ст.99, 100 КАС України. В обгрунтування клопотання зазначає, що позивач звільнений зі служби 04.03.2016 і з цього часу не перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Про звільнення позивач повідомлений у встановленому порядку в день звільнення (направлений лист від 04.03.2016). 30.03.2016 шляхом написання заяви про надання наказу та матеріалів про звільнення позивач підтвердив, що він достеменно обізнаний про своє звільнення. 05.04.2016 позивач під підпис ознайомився з наказом про своє звільнення, зазначивши, що він з ним не згідний. З адміністративним позовом до суду позивач звернувся більше ніж через рік після звільнення.

Окрім цього, представник відповідача пояснила, що за інформаційними обліками МВС України щодо перетину кордону України позивач після звільнення зі служби в поліції багаторазово виїжджав за межі України, однак терміном на кілька днів, після чого повертався в Україну, де й постійно безперервно перебував тривалий час. Відтак, вважає, що позивач не був позбавлений можливості своєчасно пред'явити адміністративний позов, а наведені ним доводи не свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

В ході судового розгляду адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_3 проходив службу в органах Міністерства внутрішніх справ України з квітня 2007 року на різних посадах.

Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 07.11.2015 № 18 о/с відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" в порядку переатестування призначено ОСОБА_3, який мав спеціальне звання майор міліції, начальником сектору Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, присвоївши йому спеціальне звання майор поліції (а.с.63).

Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 04.03.2016 № 32 о/с "По особовому складу" відповідно до частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 5 (через службову невідповідність) майора поліції ОСОБА_3 (М-222362), начальника сектору (у складі відділу) Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області. Підстава: висновок апеляційної атестаційної комісії західного регіону № 3 від 25.02.2016 (а.с.65).

Суд встановив, що відповідно до атестаційного листа (а.с.67) майор поліції ОСОБА_3 характеризується позитивно; за висновком прямого керівника від 29.01.2016 відповідає займаній посаді; за результатами тестування отримав 24/60 балів на загальні навички, 37/60 балів за професійним тестуванням. За результатами атестування від 15.02.2016 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

З наведеним рішенням атестаційної комісії ОСОБА_3 ознайомлений під підпис 17.02.2016.

Відповідно до протоколу ОП № 15.00003281.0019588 від 15.02.2016 атестаційної комісії № 4 ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 визнаний таким, що займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (а.с.68).

Рішенням апеляційної атестаційної комісії Західного регіону № 3, оформленого протоколом ОП № 15.00003971.0019588 від 25.02.2016, скаргу ОСОБА_3 на рішення атестаційної комісії відхилено (а.с.69).

З даним адміністративним позовом про визнання протиправними рішень та дій ГУНП в Рівненській області щодо проведення атестування, визнання протиправними та скасування рішень атестаційної комісії від 15.02.2016, апеляційної атестаційної комісії від 25.02.2016, визнання протиправним та скасування наказу від 04.03.2016 № 32 о/с про звільнення зі служби в поліції, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_3 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду 31.05.2017, за сплином терміну в один рік з часу виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 183-2 цього Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб'єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до пункту 8 висновків постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 № 11 "Про судову практику оскарження рішень атестаційних комісій органів (закладів, установ) Національної поліції України про звільнення працівників поліції внаслідок непроходження ними атестації" положення частини третьої статті 99 КАС України про те, що строк звернення до суду обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, у наведеній категорії справ необхідно тлумачити таким чином, що:

моментом початку перебігу строку звернення до суду з вимогою про визнання протиправними дій із включення особи до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, є дата ознайомлення такої особи із цим списком;

якщо поліцейський подав скаргу до апеляційної атестаційної комісії, то перебіг строку звернення до суду потрібно відраховувати від дня, коли він був ознайомлений з рішенням апеляційної атестаційної комісії, прийнятим за результатами розгляду його скарги;

строк звернення до суду з позовом про скасування рішення (висновку) атестаційної комісії у разі, якщо до звернення до суду була використана апеляційна процедура в апеляційній атестаційній комісії і при цьому атестована особа отримала за результатами тестування менше 60 балів, починає перебіг з моменту ознайомлення особи з рішенням (висновком) атестаційної комісії.

З дослідження зібраних у справі доказів встановлено, що з рішенням відповідача щодо включення до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, а також про проведення його атестації позивач довідався в будь-якому разі не пізніше проведення такої атестації, тобто 15.02.2016.

Документально підтверджені відомості щодо дати ознайомлення позивача з рішенням апеляційної атестаційної комісії від 25.02.2016 в справі відсутні. Однак судом достовірно встановлено і сторонами не заперечується, що з наказом про звільнення зі служби в поліції № 32 о/с від 04.03.2016 на підставі висновку апеляційної атестаційної комісії № 3 від 25.02.2016 позивач ознайомлений 05.04.2016.

Відтак, з 05.04.2016 позивачу було достеменно відомо про прийняті відповідачем рішення щодо його служби в поліції і в разі незгоди з такими рішеннями позивач мав право звернутися з адміністративним позовом до суду у встановлений законом строк. Таким чином, даний адміністративний позов відповідно до приписів статті 99 КАС України міг бути пред'явлений позивачем в місячний строк, тобто до 05.05.2016.

Доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом (понад один рік, з 05.04.2016 по 31.05.2017) були перевірені судом в ході судового розгляду адміністративної справи.

Так, з дослідження наданого позивачем закордонного паспорта ЕР 412928 не встановлено жодної відмітки про перетин ОСОБА_3 державного кордону України, натомість наявні відомості щодо перетину позивачем на виїзд та на в'їзд державних кордонів інших країн тривалістю від одного до кількох днів (копія паспорта а.с.154-158).

Представник позивача пояснила, що позивач виїжджав за межі України для надання інформаційно-консультаційних послуг іншим особам у зв'язку з придбанням транспортних засобів тривалістю від кількох годин до кількох днів.

Зазначені пояснення щодо незначної тривалості відсутності позивача в Україні відповідають відомостям інформаційної системи МВС України про осіб, які перетнули державний кордон, у тому числі іноземців, та їх паспортні документи, що зареєстровані в пунктах пропуску через державний кордон, в 2016 році (а.с.112, 113-120).

Загальна тривалість перебування позивача за кордоном, зазначена позивачем в клопотанні про поновлення строків для звернення до суду, сукупно становить 55 днів за період з 20.04.2016 по 25.03.2017, у тому числі в період встановленого законом місячного строку звернення з адміністративним позовом позивач перебував за кордоном впродовж трьох днів: 20.04.2016, 21.04.2016, 22.04.2016 (а.с.12).

Таким чином, підтверджена матеріалами справи тривалість перебування ОСОБА_3 за межами України з часу виникнення відповідних правовідносин до часу пред'явлення адміністративного позову не підтверджує наявності об'єктивних причин, які перешкоджали позивачу звернутися до суду за захистом своїх прав у встановлений законом строк.

Суд також враховує, що з наданих позивачем медичних документів встановлено, що в період існування спірних правовідносин ОСОБА_3 з 25.04.2016 по 10.05.2016 знаходився на амбулаторному лікуванні з діагнозом: забій, пошкодження зв'язок правого колінного суглобу (а.с.16); з 30.01.2017 по 07.02.2017 знаходився на стаціонарному лікуванні в відділенні щелепно-лицевої хірургії Центральної міської лікарні м. Рівне (а.с.153). На думку суду, означена тривалість лікування ОСОБА_3 об'єктивно не унеможливлювала звернення позивача до суду, а відтак не свідчить про поважність причин пропуску понад рік строку звернення до суду у відносинах публічної служби.

Та обставина, що ОСОБА_3 між поїздками за кордон в спірному періоді тимчасово проживав в АДРЕСА_1, де надавав допомогу та здійснював догляд за батьками (батько ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, який має інвалідність 3-ї групи, мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є пенсіонеркою), свідчить про належність виконання позивачем обов'язку піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати допомогу, однак об'єктивно не перешкоджала звернутися до суду з адміністративним позовом у встановлений законом строк.

Відповідно до статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення стороною у справі процесуальних дій. Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення відповідних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Між тим, з наданих позивачем доказів не встановлено наявності обставин, які є поважними в розумінні статті 100 КАС України, які виникли об'єктивно, незалежно від волі позивача, протягом встановленого строку, які унеможливили чи ускладнили можливість звернення до суду.

Одночасно, суд звертає увагу, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа "Стаббігс та інші Проти Великобританії" рішення від 22.10.1996, "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.1980). Як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа "Каменівська проти України"), "право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим ... Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...".

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 01.06.2017 при відкритті провадження у справі, з метою забезпечення права позивача на доступ до суду та судовий захист було поновлено ОСОБА_3 строк для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Разом з тим, за наслідками судового розгляду суд дійшов висновку, що висновок, викладений в ухвалі про відкриття провадження, про поновлення позивачу строку звернення до суду з даним адміністративним позовом як такого, що пропущений з поважних причин, слід визнати передчасним, оскільки він не підтверджується дослідженими доказами та не відповідає обставинам справи. На наявність інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними позивач не вказує, а судом таких підстав не встановлено.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно з ч.3 ст.160 КАС України якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Керуючись п.9 ч.1 ст. 155, ст.160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Дорошенко Н.О.