Справа № 758/8775/16-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 758/8775/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Супрун Г.Б. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

08 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Кучми А.Ю. та Файдюк В.В.

за участю секретаря Цюпка Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області на постанову Подільського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області про визнання протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року позивач звернувся в Подільський районний суд м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області про визнання протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року позов задоволено:

визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 пенсії без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям, передбаченої Постановою КМУ «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» №889 від 22.09.2010 року;

зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 грошової допомоги при звільненні з включенням до грошового забзпечення 60% щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям, передбаченої Постановою КМУ «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» №889 від 22.09.2010 року, з урахуванням раніше виплачених сум, з 01.01.2016.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовцям, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних Сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ міністерства внутрішніх справ» в грошовому атестаті позивача не зазначена, а отже Головним управлінням не порушуються вимоги закону, щодо нарахування та виплати пенсії позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проходив військову службу на посаді заступника начальника відділу особового складу штабу Головного управління Військової служби правопорядку Збройних сил України

Наказом Міністра оборони України від 01 жовтня 2015 року № 736 позивача звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров'я) ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» з правом носіння військової форми одягу.

Наказом Міністерства Оборони України від 07 жовтня 2015 року № 188 ОСОБА_2 з 07.10.2015 виключено зі списків особового складу Головного управління військової служби правопорядку Збройних Сил України та всіх видів забезпечення (а.с. 7).

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та з 08 жовтня 2015 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 10).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст. 1-2 Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною 1 статті 9 цього Закону установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно ч. 3 ст. 9 Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Пунктом 1 зазначеної постанови встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, у такому розмірі:

з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що при розрахунку розміру пенсії позивача, відповідачем було враховано наступні складові грошового забезпечення : посадовий оклад - 1 552 грн., оклад за військове звання - 135 грн., процентна надбавка за вислугу років 40% - 674 грн. 80 коп., середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці - 4 420 грн. 84 коп. Основний розмір пенсії: 68% грошового забезпечення (вислуга років 26) у розмірі 4 612 грн.20 коп. (а.с. 11, 52).

Згідно довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 11.11.2015 року №305/636, місячне грошове забезпечення полковника ОСОБА_2, за останньою штатною посадою заступника начальника відділу з жовтня 2013 року по вересень 2015 року складалось, у тому числі з щомісячної додаткової грошової винагороди (з вересня 2013 року - 40% грошового забезпечення та з січня 2014 року - 60% грошового забезпечення) (а.с. 15).

Відповідно до грошового атестату серії ЗУ №174976, виданого Фінансовим управлінням Генерального штабу ЗС України, позивачу до 07.10.2015 року окрім окладу за військовим званням, посадового окладу, надбавки за вислугу років, нараховувались також щомісячні додаткові види грошового забезпечення: надбавка ВОВЗ (90 %) - 479, 98 грн., таємність (15%)- 52, 57 грн., премія (45%) - 479, 64 грн., щомісячна додаткова грошова винагорода (60%) - 927, 29 грн. (а.с. 12).

Вищевикладене спростовує доводи апелянта про те, що у грошовому атестаті позивача не зазначено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям, передбачену Постановою КМУ №889 від 22.09.2010 року.

Згідно зі статтею 41 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум. На які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов»язкове державне пенсійне страхування.

Отже, щомісячна додаткова винагорода військовослужбовця, яку позивач отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на час звільнення позивача з військової служби розмір його грошового забезпечення включав додаткову грошову винагороду, яка становила 60% цього забезпечення.

Така ж сама правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 20 жовтня 2015 року у справі № 21-2942а15.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України повинно враховувати цю винагороду при призначенні (обчисленні) позивачу пенсії за вислугу років та, відповідно про наявність підстав для здійснення перерахунку його пенсії з урахуванням винагороди.

Така ж сама правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18 січня 2017 року у справі № 569/6245/16-А.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 пенсії без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям, передбаченої Постановою КМУ №889 від 22.09.2010 року та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з включенням до грошового забезпечення 60% щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям, що передбачена Постановою КМУ №889 від 22.09.2010 року «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», з урахуванням раніше виплачених сум, з 01.01.2016.

Також, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на постанови Верховного суду України від 19.05.2015 у справі № 24-466/15, від 30.06.2015 у справі № 21/1446/15, та від 20.01.2015 у справі № 21/614/14, оскільки правовідносини викладені у зазначених постанова ВСУ та правовідносини, що є предметом розгляду даної справи не є тотожними і ґрунтуються на різних правових нормах, так як механізм і законодавчо регламентований порядок обчислення та призначення одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, порядок обчислення та призначення пенсії та підстави для перерахунку пенсій є різними і не підлягають ототожненню.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 09 серпня 2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді А.Ю Кучма

В.В. Файдюк

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Файдюк В.В.