Справа № 821/925/17
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/925/17
10 год. 17 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Кальченко-Булановій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Херсонській області, третя особа - Управління праці та соціального захисту населення Суворовського району м. Херсона про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що ОСОБА_1 має статус "учасник бойових дій" відповідно до посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 , видане 16 липня 2015 р. військовим комісаром Херсонської області.

22.02.2012 р. за результатами конкурсного відбору прийнятий до Державної екологічної інспекції у Херсонській області державним службовцем.

26.05.2016 р. міністром оборони України ОСОБА_1 прийнято на військову службу офіцером за контрактом на особливий період, про що останній доповів адміністрації Державної екологічної інспекції у Херсонській області та написав заяву щодо увільнення від займаної посади на період служби за контрактом без звільнення з місця роботи. Заяву на звільнення з Державної екологічної інспекції у Херсонській області не писав та згоди щодо звільнення не давав.

Відповідно до припису військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.06.2016р. за № 3/195 виїхав до 56 Маріупольської окремої мотопіхотної бригади (в/ч п.п. НОМЕР_2 ) оперативно тактичного угрупування Маріуполь для проходження військової служби. Через деякий час Державна екологічна інспекція у Херсонській області повідомила ОСОБА_1 про звільнення з посади заступника начальника відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду рослинного та тваринного світу - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області у зв`язку із вступом на військову службу за контрактом, п. 3 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Своєчасно та належним чином оскаржити рішення роботодавця не мав змоги, оскільки виконував бойовий наказ щодо захисту територіальної цілісною України на території Донецької і Луганської областей, в жовтні 2016 р. отримав контузію, знаходився у військово - польовому шпиталі с. Малинівка Володарського району, Донецької області з подальшим лікуванням у військовому шпиталі в/ч НОМЕР_3 (м. Запоріжжя), після чого був направлений до Національної академії Сухопутних Військ ім. гетьмана Петра Сагайдачного (м. Львів) для підвищення військової кваліфікації на кафедрі ракетних військ та артилерії.

З території Донецької області з батальйоном у складі 56 Маріупольської окремої мотопіхотної бригади вийшов 10.04.2017 р. на полігон "Широкий лан", де військова частина проходила бойове злагодження.

На теперішній час з 22.04.2017 р. виконує бойове завдання в якості командира ротного опорного пункту в районі КПП "Каланчак" на позиція поблизу Перекопського перешийку АР Крим.

Ураховуючи вищезазначене, з огляду на зміст заходів мобілізації та демобілізації, визначених Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", з 17.03.2014 р. і по теперішній час, незважаючи на те, що у 2016 році рішення про проведення мобілізації не оголошувалося, воєнний стан не вводився, Збройні Сили України функціонують в умовах особливого періоду.

Таким чином, слід дійти висновку, що працівники, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період, або прийняті і військову службу за контрактом, користуються гарантіями, передбаченими статтею 119 Кодексу законів про працю України "Гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків".

На час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватися у робочий час працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середньо заробітку.

Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законам України Про військовий обов`язок і військову службу" і "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.

За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятим на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і середи заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарств сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно в підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, в яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача відносно ОСОБА_1 щодо звільнення Державної екологічної інспекції у Херсонській області;

- зобов`язати Державну екологічну інспекцію у Херсонської обласної поновити ОСОБА_1 на попередній посаді;

- стягнути на користь ОСОБА_1 з Державної екологічної інспекції Херсонської області недоотриману заробітну плату в розмірі середнього заробітку по теперішній час.

У судовому засіданні позивач наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні по суті позову заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити.

Третя особа до суду не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки невідомі.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

28.02.2012 р. за результатами конкурсного відбору ОСОБА_1 прийнятий до Державної екологічної інспекції у Херсонській області державним службовцем.

26.05.2016 р. між міністром оборони України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу.

Відповідно до наказу від 02.06.2016 року № 67ос "Про звільнення від роботи ОСОБА_1 " наказано звільнити ОСОБА_1 , заступника начальника відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного та тваринного світу - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області, 03 червня 2016 року з займаної посади, у зв`язку з вступом на військову службу за контрактом.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) підставою припинення трудового договору є призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу.

Частиною другою статті 119 КЗпП України передбачено, що працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу" і "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.

За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до статті 1 Закону № 2232-ХІІ змістом військового обов`язку є захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. Військовий обов`язок є конституційним обов`язком, який включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Статтею 2 Закону № 2232-ХІІ визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно частини шостої статті 2 Закону № 2232-ХІІ основними видами військової служби є: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб військова служба за контрактом осіб сержантського, старшинського та офіцерського складу.

За змістом частини другої статті 39 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України "Про освіту".

Аналіз наведених вище правових норм Кодексу про працю та Закону № 2232-ХІІ дає підстави для висновку про те, що військова служба за контрактом осіб рядового складу є одним із видів військової служби, яка має добровільний характер. Проходження служби за контрактом за вказаними нормами може здійснюватися у мирний час, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, та/або у особливий період.

У свою чергу поняття особливого періоду наведене у статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 року № 3543-XII (далі Закон № 3543-XII) за змістом якої особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Отже, особливий період включає час мобілізації, воєнний час та частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Тобто, в умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.

Таким чином, особливий період (період мобілізації) в Україні діяв з 18 березня 2014 року по 2 травня 2014 року; з 7 травня 2014 року по 21 червня 2014 року; з 24 липня 2014 року по 7 вересня 2014 року; з 20 січня 2015 року по 22 серпня 2015 року, та по закінченню строку, на який було оголошено проведення кожної хвилі часткової мобілізації, Президентом України було видано Укази про звільнення в запас військовослужбовців служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, по зазначених Указах Президента України про часткову мобілізацію.

Тобто, саме Укази Президента України від 17.03.2014 № 303/2014, 06.05.2014 № 454/2014, 22.07.2014 № 607/2014, 15.01.2015 №15 про часткову мобілізацію, та Укази Президента України про звільнення в запас військовослужбовців служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, від 12.06.2015 № 328/2015, 25.03.2016 № 11/2016, 24.06.2016 № 271/2016, 26.09.2016 № 411/2016 про звільнення в запас військовослужбовців служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, містять чітке визначення тривалості особливого періоду, який розпочинається з моменту видання Президентом України Указів про часткову мобілізацію, із зазначенням тривалості проведення часткової мобілізації (від 17.03.2014 № 303/2014, 06.05.2014 № 454/2014, 22.07.2014 № 607/2014, 15.01.2015 №15), та відповідно закінчується з виданням Президентом України Указів про звільнення в запас військовослужбовців служби за призовом під час мобілізації, на особливий період (12.06.2015 № 328/2015, 25.03.2016 № 11/2016, 24.06.2016 № 271/2016, 26.09.2016 № 411/2016).

З аналізу наведеного, слідує, що на час підписання ОСОБА_1 контраку від 26.05.2016 року, особливого періоду в країні не було, оскільки Президентом України було підписано Укази про звільнення в запас військовослужбовців служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, від 12.06.2015 № 328/2015, 25.03.2016 № 11/2016, 24.06.2016 № 271/2016, 26.09.2016 № 411/2016 на підставі Указів від 17.03.2014 № 303/2014, 06.05.2014 № 454/2014, 22.07.2014 № 607/2014, 15.01.2015 №15, а чергової хвилі мобілізації оголошено не було Указом Президентом України.

Підставами припинення трудового договору є призов або вступ працівника або на військову службу, крім випадків, коли за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Тобто, місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, тощо, зберігається у разі призову на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки, на час підписання контракту від 26.05.2016 року, ОСОБА_1 за власним бажанням вирішив проходити військову службу, та в країні особливий період не діяв, відповідачем правомірно у межах наданих йому повноважень було видано наказ від 02.06.2016 № 67ос про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного та тваринного світу - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області у зв`язку з вступом на військову службу за контрактом відповідно до п.3 ст. 36 КЗпП України з 03 червня 2016 року, у зв`язку з чим у задоволенні адміністративного позову слід відмовити у повному обсязі.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 8, 9, 12, 19, 158, 159, 161, 162, 163 КАС України,

постановив:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 09 серпня 2017 р.

Суддя Варняк С.О.

кат. 12.3