Справа № 808/1632/17
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року о/об 11 год. 07 хв.Справа № 808/1632/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., розглянувши у місті Запоріжжі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті

про скасування постанов від 07.02.2017,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі - відповідач або Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області) про скасування постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів №038593, №038592 від 07.02.2017.

В адміністративному позові зазначено, що 07.02.2017 начальником Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Баталовим О.А. відносно позивача винесені постанови №038593 та №038592 про застосування адміністративно-господарських штрафів за порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 цього Закону. Ці постанови були оскаржені згідно п.32 «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 08.11.2006 за №1567, до Державної служби України з питань безпеки на транспорті. 25.05.2017 від Державної служби України з питань безпеки на транспорті надійшов лист №1206/03/14-17 від 18.05.2017, в якому повідомляється, що скарги ОСОБА_1 залишаються без задоволення, а постанови Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області №038593 та №038592 від 07.02.2017 без змін. З оскаржуваними постановами позивач не згоден і вважає, що вони підлягають скасуванню з огляду на наступне. 03.01.2017 та 05.01.2017 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області були складені Акти АХ №0202303 та АХ №0202495 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. В цих актах зазначено, що на автодорозі Київ Харків Довжанський 471 км посадові особи, маючи направлення на перевірку №024456 від 03.01.2017, проводили перевірку автомобіля НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6, що належить ОСОБА_1 Під час перевірки виявлені порушення ТТН 3189278-608 від 03.01.2017 та ТТН 3194300-507 від 05.01.2017 відповідно, вантажовідправник: ТОВ "Логістик Юніон", Вантажоодержувач "АТБ маркет". На підставі вищевказаних актів 07.02.2017 відповідач виніс постанови №038593 та 038592 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарських штрафів по 1700,00 гривень за кожною постановою. В даних постановах зазначено, що ФОП ОСОБА_1 допустив порушення ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 цього ж Закону. Позивач з посиланням на ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", наполягає, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт саме до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи зазначені нижче в цій статті. З посиланням на абз.18 ст.1 Закону України "Про автомобільний транспорт", абз.4 п.1.4 розділу 1 "Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті", затвердженої Наказом Мінтрансу №385 від 24.06.2010, позивач наполягає на тому, що перевізники - це суб'єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом. В розпорядженні як працівників Управління Укртрансбезпеки в Харківській області, так і відповідача були товарно-транспортні накладні №3189278-608 від 03.01.2017 та №3194300-507 від 05.01.2017 в яких міститься інформація хто є вантажовідправником та вантажоодержувачем, а також зазначено хто є автомобільним перевізником, і це не позивач. Працівники Управління Укртрансбезпеки в Харківській області не внесли у вищезазначені акти інформацію хто є реальним перевізником. Позивач взагалі не мав ніякого відношення до перевезень, які здійснював автомобіль НОМЕР_1 03.01.2017 та 05.01.2017, оскільки не був автомобільним перевізником. Не дивлячись на цей безспірний факт відповідач незаконно притягнув позивача до відповідальності тільки на тій підставі, що він на той момент був власником автомобіля МАН, номерний знак НОМЕР_1.

Позивач, його представник у судове засідання не прибули. Про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином. Заяв, клопотань до суду не подавали.

Відповідачем подано до суду письмові заперечення (а.с.25-28), в яких зазначено, що 07.02.2017 начальником Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області винесені постанови №038592 та 038593 про застосування фінансової санкції у розмірі 1700 грн. 00 коп. до суб'єкта господарювання ОСОБА_1 за порушення вимог ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" під час надання послуг перевезення вантажу автомобільним транспортом, за що передбачена відповідальність абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Відповідно до встановлених законодавством норм та вимог, на адресу суб'єкта господарювання (за місцем знаходження) було направлено запрошення на розгляд матеріалу рекомендованою поштою із повідомленням (згідно постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 за №1567). Дане запрошення суб'єкт господарювання отримав. Тому, виходячи з наведеного позивач, завчасно був попереджений про розгляд акту. На дату розгляду акта АХ№0202303 та АХ №0202495 - 07.02.2017 до Управління на комісію довірена особа суб'єкта господарювання не з'явилась, будь-яких пояснень або заперечень не надала. 07.02.2017 від суб'єкта господарювання та від його представника до Управління не було направлено жодного документу щодо спростування факту виявленого правопорушення зазначеного в акті, а також ніякого документу який би вказував на те що даний транспортний засіб належить іншому суб'єкту господарювання, який здійснював перевезення вантажу без передбачених транспортним законодавством документів. Тому, за наявності підстав (відсутність будь яких документів що спростували би виявлене порушення саме цього суб'єкта господарювання) керівник органу державного контролю ухвалив постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу до власника транспортного засобу (згідно технічного паспорту на машину) у розмірі 1700 грн., у кожній постанові. Згідно даних акту складеного державними інспекторами Управління у Запорізькій області під час здійснення перевірки транспортного засобу д/н НОМЕР_1, який належить суб'єкту господарювання ОСОБА_1, (відповідно наданим водієм документам - постійний технічний паспорт на транспортний засіб) у водія, відсутній протокол калібровки та адаптації тахографа. Наказом №385 від 24.06.2010 Міністерства транспорту та зв'язку України затверджено "Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті" відповідно до п.3.3 якої водій транспортного засобу, обладнаного тахографом має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу. Під час проведення рейдової перевірки транспортного засобу, перевірялось лише наявність оформленого документу (протоколу перевірки та адаптації тахографу або індивідуальної книжки водія) згідно вимог діючого законодавства, а не сам контрольний пристрій (тахограф) і тахокарти. Водієм т/з, відносно виявленого порушення не було зроблено зауваження, відносно якого він надав пояснення згідно даних акту з котрим його ознайомили, про що інспектори зробили запис про відмову. Порушення, яке було зафіксовано в акті АХ №0202495 та відповідальність за це порушення передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Під час розгляду матеріалу (акту) було з'ясовано, що покладені законодавством на перевізника обов'язки щодо оформлення документів які регулюють час праці та відпочинку водіїв та ведення відомості обліку робочого часу та відпочинку водія, не виконуються перевізником всупереч п.1.3 (Наказ №340) "Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів".

Представник відповідача у судове засідання не прибув. Про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв, клопотань до суду не подавав.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.6 ст.128 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з'ясував наступне.

У складеному 03.01.2017 співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківської області Акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом АХ№0202303 зазначено наступне: "… Під час перевірки виявлено порушення: ТТН №3189278-608 від 03.01.2017 вантажовідправник: ТОВ "Логістик Юніон", Вантажоодержувач "АТБ-маркет", у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт": надання послуг з перевезення вантажу без оформлення протоколу перевірки та адаптації пристрою тахограф або без оформлення індивідуальної контрольної книжки водія, чим порушено ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", Наказ №340 від 07.06.2010 та Наказ №385 від 24.06.2010 Міністерства транспорту та зв'язку України …" (а.с.8).

Водій автотранспортного засобу MAN номерний знак НОМЕР_1 відмовився від підписання Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом АХ№0202303 від 03.01.2017, про що міститься відмітка.

В Акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом АХ№0202495, складеному 05.01.2017 співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківської області, зазначено наступне: "… провели перевірку транспортного засобу: марка - MAN; номерний знак - АР4034АТ … Під час перевірки виявлено порушення: ТТН 3194300-507 від 05.01.2017 вантажовідправник: ТОВ "Логістик Юніон", Вантажоодержувач "АТБ-маркет" Харків, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт": надання послуг з перевезення вантажу без оформлення протоколу перевірки та адаптації пристрою тахограф або без оформлення індивідуальної контрольної книжки водія, чим порушено ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", Наказ №340 від 07.06.2010, Наказ №385 від 24.06.2010 Міністерства транспорту та зв'язку України ... Ознайомлений. Водій транспортного засобу (підпис) ОСОБА_4 …" (а.с.9).

Судом досліджено Постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №038593, №038592 винесені 07.02.2017 начальником Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Баталовим О.А. (а.с.6-7).

Вказаними Постановами про застосування адміністративно-господарського штрафу №038593, №038592 від 07.02.2017 відповідачем за порушення позивачем ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовано до ФОП ОСОБА_1 відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" адміністративно-господарський штраф у сумі 1700 грн. 00 коп. за кожною постановою.

У відповіді Державної служби України з безпеки на транспорті від 18.05.2017 за №1206/03/14-17 у доповнення до листа від 21.03.2017 за №2315/03/15-17 повідомлено представника позивача про наступне: "… У ході розгляду скарг встановлено, що під час перевірки транспортного засобу марки "MAN", реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, виявлено порушення вимог "Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів", затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 №340, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за №811/18106, а також Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 №385, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за №946/18241, чим порушено вимоги статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон) … Крім того зазначаємо, що до скарг не надано належним чином завірені копії документів, що підтверджують передачу у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортним засобом марки "DAF" реєстраційний номер НОМЕР_5. Враховуючи вищезазначене, постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 07.02.2017 №№038592, 038593 залишаються без змін, а скарги без задоволення …" (а.с.10-11).

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивачем припинено підприємницьку діяльність 23.03.2017 (а.с.18-20).

Позов підлягає задоволенню враховуючи викладене вище та через наступне.

В абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" зазначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.5 підрозділу 1 Розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.27 "Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті", затвердженого 08.11.2006 постановою Кабінету Міністрів України №1567, у разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення (ч.1 ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Згідно з ч.2 ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Як зазначено у п.1 "Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні", який є додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 за №207 (надалі - "Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні"), для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, необхідними документами для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні є: - фотокопія ліцензії, засвідчена автомобільним перевізником, або ліцензійна картка; - товарно-транспортна накладна; - посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; - реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом; - талон про проходження державного технічного огляду; - поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Для водія юридичної особи необхідним є також дорожній лист з відмітками про проведення передрейсових медичного огляду водія та огляду технічного стану транспортного засобу.

Відповідно до п.2 "Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні" для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб: - накладна або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж; - посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; - реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом; - талон про проходження державного технічного огляду; - поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Для водія юридичної особи необхідним є також дорожній лист з відмітками про проведення передрейсових медичного огляду водія та огляду технічного стану транспортного засобу.

Як зазначено у ст.1 Закону України "Про автомобільний транспорт", у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні: автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; автомобільний самозайнятий перевізник - це фізична особа - суб'єкт господарювання, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів на таксі без застосування праці найманих водіїв; послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Згідно з п.1.4 Розділу І "Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті", затвердженої 24.06.2010 Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України №385, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за №946/18241 (надалі - "Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті"), у цій Інструкції терміни вживаються у такому значенні: перевізники - суб'єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом.

У п.3.3 Розділу ІІІ "Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті" зазначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; (…).

Як зазначено у п.3.5 Розділу ІІІ "Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті", перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Згідно з п.1.3 "Положення про робочий час і відпочинку водіїв колісних транспортних засобів", затвердженого 07.06.2010 наказом Міністерства транспорту та зв'язку України №340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за №811/18106 (надалі - "Положення про робочий час і відпочинку водіїв колісних транспортних засобів"), вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Відповідно до п.1.5 "Положення про робочий час і відпочинку водіїв колісних транспортних засобів" у цьому Положенні терміни вживаються в такому значенні: автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи/та вантажів транспортними засобами (далі - Перевізник).

Суд погоджується з думкою позивача про те, що ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт саме до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону.

Відповідачем не надано до суду жодного доказу того, що саме ФОП ОСОБА_1 був перевізником вантажу за ТТН 3189278-608 від 03.01.2017 та ТТН 3194300-507 від 05.01.2017 у розумінні ст.1 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Таким чином, відповідачем не доведено здійснення саме ФОП ОСОБА_1 перевезень вантажу з порушенням вимог ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", як то зазначено у Постановах про застосування адміністративно-господарського штрафу №038593, №038592 від 07.02.2017.

Також, відповідачем не доведена належність транспортного засобу МАN реєстраційний номер НОМЕР_1 позивачу.

Відповідач не надав до суду ТТН 3189278-608 від 03.01.2017 та ТТН 3194300-507 від 05.01.2017 та переконливих доказів того, що 03.01.2017 об 11 год. 30 хвил. та 05.01.2017 об 17 год. 10 хвил. на автодорозі Київ-Харків-Довжанський 471 км. перебував транспортний засіб, який належить позивачу.

Перебування водія ОСОБА_4 у договірних або трудових відносинах з позивачем - відповідач не довів.

З урахуванням приписів ч.3 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №038593, №038592 від 07.02.2017 прийняті Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірними і підлягають скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою (ч.1 ст.98 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суб'єктом владних повноважень у справі було саме Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області №038593 від 07.02.2017 про накладення на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 адміністративно - господарського штрафу у сумі 1700 грн. 00 коп.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області №038592 від 07.02.2017 про накладення на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 адміністративно - господарського штрафу у сумі 1700 грн. 00 коп.

Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 14.08.2017.

Суддя О.О. Прасов