Справа № 820/2603/17
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2017 р. № 820/2603/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Заічко О.В.

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участю: представників позивача - Беспалої Т.С., Ляшенка Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Авіас" до Дніпропетровського управління офісу великих платників ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень та податкової вимоги та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 07.12.2016 р. №, від 05.12.2016 р. № , від 15.02.2017 р. № , від 27.03.2017 р. № , від 07.12.2016 р. № , від 27.02.2017 р. №, від 27.03.2017 р. № та податкову вимогу від 27.12.2016 р. № 215-46; зобов'язати відповідача відновити суми податкового кредиту та зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю ВТФ "Авіас" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно - перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в актах.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дійсно, позивачем було допущено податкові правопорушення, проте, ТОВ ВТФ "Авіас" не веде господарську діяльність, починаючи з 19.09.2016 року, відтак, для ТОВ ВТФ "Авіас" прийняті податкові повідомлення-рішення та вимога є додатковими обтяженнями, у позивача об'єктивно не було можливості здійснювати господарську діяльність, крім того, до контролюючого органу була подана заява про анулювання свідоцтва реєстрації платника податку на додану вартість. Вказані обставини встановлені постановою Господарського суду Харківської області від 20.07.2017 р. про визнання позивача банкрутом.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовну заяву, посилаючись на обставини, які у ній викладені, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання уповноваженого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить відповідне поштове повідомлення, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи без участі представника та заперечень на позов не надав.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що СДПІ ОВП у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС проведено декілька перевірок підприємства позивача, а саме: камеральна перевірка щодо неподання податкової звітності з податку на прибуток за три квартали 2016 року, результати якої викладено в акті від 15.11.2016 № 715/28-01-47/32560942. Перевіркою встановлено порушення позивачем пункту 137.4 статті 137, пункту 46.1 статті 46 глави 2, підпункту 49.18.2 пункту 49.18 та пункту 49.20 статті 49, глави 2, розділу II Податкового кодексу України, які полягають у ненаданні податкової звітності - декларації з податку па прибуток за три квартали 2016 року; камеральна перевірка щодо неподання «Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» за ф.№1ДФ ТОВ ВТФ "Авіас" за III квартал 2016 року, результати якої викладено в акті № 716/28-01-47-36-32560942 від 15.11.2016. Перевіркою встановлено порушення позивачем пп. "б" п. 176.2 ст. 176 розділу IV та пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 розділу II Податкового кодексу України, які полягають у неподанні Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за ф. № 1ДФ за III квартал 2016 року; камеральна перевірка щодо неподання податкової звітності з ПДВ за серпень - вересень 2016 року, результати якої викладено в акті № 719/28-01-47/32560942 від 16.11.2016 р. Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 203.1 ст. 203 розділу V та пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 розділу II Податкового кодексу України, які полягають у неподанні податкової звітності з ПДВ за серпень - вересень 2016 року; камеральна перевірка щодо своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН ТОВ ВТФ "Авіас", виписаних у жовтні 2015 р., результати якої викладені в акті № 57/28-10-46-09/32560942 від 02.02.2017р. Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 201 ст.201 ПК України, які полягали у порушенні граничних термінів реєстрації податкових накладених в ЄРПН: до 15 календарних днів із сумою ПДВ в розмірі 26221683,54 грн., до 30 календарних днів із сумою ПДВ в розмірі - 3355102,52 грн., до 60 календарних днів із сумою ПДВ в розмірі» 2943,75 грн; камеральна перевірка щодо неподання податкової звітності з податку на прибуток за 2016 рік, результати якої викладені в акті від 10.02.2017 р. № 68/28-10-46-09-32560942. Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 137.4 статті 137, пункту 46.1 статті 46 глави 2, підпункту 49.18.2 пункту 49.18 та пункту 49.20 статті 49, глави 2, розділу II Податкового кодексу України, які полягали у ненаданні податкової декларації з податку на прибуток за 2016 рік; камеральна перевірка щодо неподання податкової звітності з ПДВ за жовтень, листопад, грудень 2016 року та січень 2017 року, результати якої викладені в акті № 127/28-10-46-09/32560942 від 03.03.2017 р. Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 203.1 ст. 203 розділу V та пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 розділу II Податкового кодексу України, які полягають у неподанні податкової звітності з ПДВ за жовтень, листопад, грудень 2016 року та січень 2017 року; камеральна перевірка, результати якої викладені в акті 146/28-10-46-09-32560942 від 15.03.2017 р., якою також встановлено порушення позивачем вимог ПК України.

За результатами вказаних перевірок контролюючим органом відносно позивача складено податкове повідомлення - рішення від 07.12.2016 р. № , яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі штрафних санкцій 1020 грн; податкове повідомлення - рішення від 07.12.2016 № , яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі штрафних санкцій 1020 грн.; податкове повідомлення - рішення від 05.12.2016 № , яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання з ПДВ у сумі штрафних санкцій 2040 грн.; податкове повідомлення - рішення від 27.03.2017 № , яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі штрафних санкцій 1020 грн.; податкове повідомлення - рішення від 27.03.2017 р. № , яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання з ПДВ у сумі штрафних санкцій 4080 грн.; податкове повідомлення - рішення від 15.02.2017 р. № на загальну суму штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладених в ЄРПН 3294071,98 грн.; податкове повідомлення - рішення від 27.02.2017 р. №, яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі штрафних санкцій 1020 грн.

Крім того, судом встановлено, що відносно позивача контролюючим органом було складено податкову вимогу від 27.12.2016 р. № 215-46 на суму 2020,47 грн.

Позивач, не погодившись з зазначеними рішеннями контролюючого органу звернувся за їх оскарженням у судовому порядку.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Згідно з п.п. 16.1.3. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п.п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно п.46. 1 ст.46 ПК України - податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Платник податку на прибуток подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог статті 137 цього Кодексу (п.46.2 ст.46 ПК України).

Відповідно до п. 49.1, 49.2 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису ( п. 49.3 ст. 49 ПК України.

Відповідно до п. 49.18 ст. 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: 49.18.1. календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; 49.18.2. календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); 49.18.3. календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року; 49.18.4. календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу; 49.18.5. календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Згідно з п. 49.20 ст. 49 ПК України, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем. Граничні строки подання податкової декларації можуть бути збільшені за правилами та на підставах, які передбачені цим Кодексом.

Відповідно до п.137.4 ст. 137 ПК України, податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду, крім: виробників сільськогосподарської продукції, визначеної статтею 209 цього Кодексу, які можуть обрати річний податковий (звітний) період, який починається з 1 липня минулого звітного року і закінчується 30 червня поточного звітного року. Для цілей оподаткування податком на прибуток до підприємств, основною діяльністю яких є виробництво сільськогосподарської продукції, належать підприємства, дохід яких від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва за попередній податковий (звітний) рік перевищує 50 відсотків загальної суми доходу; у разі якщо особа ставиться на облік контролюючим органом як платник податку протягом податкового (звітного) періоду, перший податковий (звітний) період розпочинається з дати, на яку припадає початок такого обліку, і закінчується останнім календарним днем такого податкового (звітного) періоду; якщо платник податку ліквідується (у тому числі до закінчення першого податкового (звітного) періоду), останнім податковим (звітним) періодом вважається період, на який припадає дата ліквідації.

Крім того, згідно з п. 176.2 ст. 176 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Відповідно до пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу;

Тобто, у разі нарахування (виплати) доходів Позивачем на користь платників податків, в тому числі виплачених на користь фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах, такі доходи відображаються у формі N 1ДФ згідно з Порядком заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року N 4.

Крім того, в силу положень п. 180.1 ст. 180 ПК України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є, зокрема, будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Відповідно до п. 184.6 ст. 184 ПК України у разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.

Відповідно до п.201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 203.1 ст.203 ПК України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

У судовому засіданні представники позивача не заперечували проти встановлених відповідачем порушень, у свою чергу зазначили, що позивач виявив свої бажання припинити господарську діяльність, а тому, для ТОВ ВТФ "Авіас" прийняті контролюючим органом рішення є додатковими обтяженнями.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Господарського суду Харківської області від 20.07.2017 року по справі №922/1902/17, яка набрала законної сили, Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Авіас" визнано банкрутом.

У ході судового засідання 20.07.2017 року в рамках розгляду справи №922/1902/17 судом визначено, що відповідно до матеріалів справи, повідомлення про припинення діяльності підприємства шляхом ліквідації було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відповідною роздруківкою за 19.09.2016р.

На виконання вимог ч. 7 ст. 111 ЦК України про припинення ТОВ ВТФ "Авіас" були повідомлені органи податкової служби та Пенсійного фонду України, про що свідчать заяви ліквідатора з проханням провести відповідні перевірки.

На виконання вимог Наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів" № 1588 від 09.12.2011 р., ліквідатором був повідомлений податковий орган - СДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську МГУ ДФС про припинення підприємства, про що свідчить заява за формою 8-ОПП, також подана заява від 18.10.2016р. про проведення документальної перевірки підприємства, а також заява про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Таким чином, ТОВ ВТФ "Авіас" не веде господарську діяльність починаючи з 19.09.2016 року, що підтверджується зазначеним судовим рішенням.

У свою чергу, перевірки як платника податків проводились у процесі припинення позивачем своєї господарської діяльності та ліквідаційній процедурі останнього.

Відповідно до ст.51 Господарського кодексу України підприємницька діяльність припиняється: з власної ініціативи підприємця.

Оскільки Позивач виявив 19.09.2016 р. бажання припинити свою діяльність, то й усі зобов'язання з цього моменту повинні бути припиненими.

Щодо решти позовних вимог, а саме: про зобов'язання відповідача відновити суми податкового кредиту та зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю ВТФ "Авіас" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно - перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в актах, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.61.1 ст. 61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 ПК).

Інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій ( ст.71 ПК України).

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Пунктом 74.1 статті 74 ПК України передбачено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Виходячи із системного тлумачення статей 71, 72, 74 ПК України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Враховуючи зазначене, виключення з баз даних інформації, внесеної на підставі Актів, є необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 9 грудня 2014 року (справа № 21-511а14).

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст.94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 128, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Авіас" до Дніпропетровського управління офісу великих платників ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень та податкової вимоги та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Дніпропетровського управління офісу великих платників ДФС від 07.12.2016 р. №, від 05.12.2016 р. № , від 15.02.2017 р. № , від 27.03.2017 р. № , від 07.12.2016 р. № , від 27.02.2017 р. №, від 27.03.2017 р. № , які винесені відносно Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Авіас".

Скасувати податкову вимогу Дніпропетровського управління офісу великих платників ДФС від 27.12.2016 р. № 215-46, яка винесена відносно Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Авіас".

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Дніпропетровського управління офісу великих платників ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Авіас"( 61038, м. Харків, Салтівське Шосе,43, ) судові витрати у розмірі 1600,00 грн. ( одна тисяча шістсот гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 08 серпня 2017 р.

Суддя Заічко О.В.