Справа № 367/4282/15-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 367/4282/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Кухленко Д.С.; Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

10 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Троян Н.М.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Ірпінської міської ради Київської області на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 березня 2016 року у справі за розглядом клопотання Ірпінсько міської ради Київської області на на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ірпінської міської ради Київської області, Комунального підприємства «Ірпіньжитлоінвестбуд», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ «ОРЛАН-ІНВЕСТ ГРУП» про визнання незаконним та скасування рішення 66 сесії Ірпінської міської ради № 4621 - 66-VІ від 29.01.2015 р. та скасування договору оренди земельної ділянки від 12.03.2015 р.,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року, ОСОБА_2 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до Ірпінської міської ради Київської області, Комунального підприємства «Ірпіньжитлоінвестбуд» про визнання нечинним та скасування рішення відповідача №4621-66-VI від 29.01.15р. про передачу КП «Ірпіньжитлоінвестбуд» в оренду земельної ділянки загальною площею 0,5000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та визнання недійсним та скасування договору оренди земельної ділянки по м. Ірпінь від 12.03.15р., укладеного між Ірпінською міською радою та КП «Ірпіньжитлоінвестбуд».

16 березня 2016 року Ірпінською міською радою Київської області до Ірпінського міського суду Київської області подано клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 28 березня 2016 року клопотання задоволено частково.

Закрито провадження в частині визнання недійсним та скасування договору оренди земельної ділянки у м. Ірпінь від 12.03.2015 р. укладений між Ірпінською міською радою та КП «Ірпіньжитлоінвестбуд».

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Ірпінською міською радою Київської області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою клопотання про закриття провадження у справі задоволити.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду - першої інстанції - зміні з наступних підстав.

Згідно з п.2 ч.1 ст.199, ч.1 ст. 201 КАС України, суд апеляційної інстанції змінює ухвалу суду першої інстанції, якщо визнає, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено питання чи справу, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволенням клопотання Ірпінської міської ради Київської області про закриття провадження у справі, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права ат не повним з'ясуванням обставин справи, у зв'язку із чим колегія суддів дійшла до висновку, щодо зміни рішення суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, частково задоволюючи клопотання про закриття провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що позивачем об'єднано позовні вимоги до суб'єктів владних повноважень, які слід розглядати в порядку адміністративного судочинства, та вимоги, які слід розглядати в порядку цивільного судочинства, таким чином не в повній мірі досліджено всі обставини та матеріали справи, а також надані докази, та у зв'язку з чим прийшов до помилкового висновку.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів частково погоджується, з огляду на наступне.

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що 16 березня 2016 року Ірпінською міською радою Київської області заявлено клопотання про закриття провадження у справі за двома вимогами, а саме:

1. визнати незаконним та скасувати рішення 66 сесії Ірпінською міською радою Київської області №4621-66-VI від 29.01.2015 року;

2. скасувати договір оренди земельної ділянки.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо висновків про закриття провадження в частині, що стосується договору оренди земельної ділянки укладеного між Ірпінською міською радою та КП «Ірпіньжитлоіивестбуд», та зазначає наступне.

Як встановлено матеріалами справи, що рішенням Ірпінської міської ради № 4621-66-VІ від 29.01.2015р. земельна ділянка площею 0,5 га за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку надано в оренду КП «Ірпіньжитлоіивестбуд » строком на 25 років та 29.01.2015 року відповідно був укладений договір оренди земельної ділянки між Ірпінською міською радою та КП «Ірпіньжитлоіивестбуд ».

Оспорюваний договір є цивільно-правовим виходячи з наступного.

Предметом цього договору є земельна ділянка площею 0,5 га за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

Договір оренди землі є одним із видів цивільно-правових зобовязань, відповідно до яких наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Договори з фізичними чи юридичними особами щодо розпорядження державним чи комунальним майном, навіть якщо вони укладаються на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, не слід вважати адміністративними, а тому спори щодо них не належать до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до правової позиції судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зазначеної в Постанові від 11.06.2013 р. у справі № 21-166а13, договір оренди землі є цивільно - правовим, а отже, йому притаманні такі ознаки, як свобода договору, обов'язковість його виконання сторонами тощо.

Спори, що виникають з житлових і земельних правовідносин, згідно з частиною першою статті 15 ЦПК України, розглядаються за правилами цивільного судочинства.

Із зазначеними вище посиланнями суду першої інстанції колегія суддів погоджується проте зазначає, що суд першої інстанції не вирішив вимогу, що стосується визнання незаконним та скасування рішення 66 сесії Ірпінською міською радою Київської області №4621-66-VI від 29.01.2015 року, а тому з метою процесуальної економії колегія суддів приходить до висновку за доцільне розглянути і другу вимогу Ірпінською міською радою Київської області.

Так, Ірпінська міська рада Київської області виступає як власник земельної ділянки тому дані правовідносини є суто цивільно-правовими, а тому взагалі не підлягають розгляду адміністративними судами в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вказані норми права встановлюють, що в порядку адміністративного судочинства захищаються права та інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин. Публічно-правові відносини є складовою частиною правових відносин, які виникають у суспільстві.

Таким чином, до адміністративного суду з адміністративним позовом має право звернутись особа за захистом саме публічного права, свободи чи інтересу у сфері публічно-правових відносин.

Звернення особи з позовом до суду на захист іншого крім публічного права, свободи чи інтересу, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту рішення 66 сесії Ірпінською міською радою Київської області №4621-66-VI від 29.01.2015 року про надання ділянки КП «Ірпіньжитлоінвестбуд» та змісту позовної заяви, оскаржуване рішення позивач бажає скасувати лише з однією метою, з метою поновлення своїх порушених прав під час прийняття рішення відповідача та у зв'язку з тим, що прийняте рішення впливає на договірні відносини, які склались між сторонами у справі, та в зазначених відносинах Ірпінська міська рада Київської області виступає як власник землі, тому зазначені вище відносини регулюються та захищаються цивільним законодавством.

Таким чином, з огляду на зміст позовної заяви, характеру спірних правовідносин, та обставин встановлених судом першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку наявний спір, що виникає при врегулюванні договірних відносин, які підлягають врегулюванню на підставі норм Цивільного Кодексу України, в порядку цивільного судочинства.

Отже, колегія суддів вважає, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому провадження у справі, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, підлягає закриттю.

Слід зазначити, що згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Позиція суду апеляційної інстанції узгоджена з позицією, викладеною відповідно до пункту 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» суди мають керуватися тим, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа.

Згідно з роз'ясненнями пункту 21 зазначеної постанови якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування суб'єкт владних повноважень бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

З аналізу вказаних норм права вбачається, що предметом адміністративного позову може бути визнання неправомірними лише тих рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, які безпосередньо впливають на права та обов'язки позивача у сфері саме публічно-правових відносин.

Тобто, даний позов спрямований на захист прав у сфері цивільно-правових, а не публічно-правових відносинах, що виключає можливість його розгляду та вирішення в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України звернення до суду з позовом, що не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства має наслідком закриття провадження у справі.

На підставі вище зазначеного, наданих документів та підтверджень позивачами колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено обставини справи у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо часткового задоволення клопотання Ірпінської міської ради Київської області на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області про закриття провадження у справі, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом доповнення її абзацом другим, наступного змісту: «Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ірпінської міської ради Київської області, Комунального підприємства «Ірпіньжитлоінвестбуд», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ «ОРЛАН-ІНВЕСТ ГРУП» в частині визнання незаконним та скасування рішення 66 сесії Ірпінської міської ради № 4621 - 66-VІ від 29.01.2015 р. - закрити.».

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить висновку, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали було неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 160, 167, 195, 196, 199, 201, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Ірпінської міської ради Київської області - задоволити частково.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 березня 2016 року - змінити, доповнивши її абзацом другим, наступного змісту:

«Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ірпінської міської ради Київської області, Комунального підприємства «Ірпіньжитлоінвестбуд», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ «ОРЛАН-ІНВЕСТ ГРУП» в частині визнання незаконним та скасування рішення 66 сесії Ірпінської міської ради № 4621 - 66-VІ від 29.01.2015 р. - закрити.».

В іншій частині ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 березня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 11 серпня 2017 року).

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Троян Н.М.

Бужак Н.П.