Справа № 806/2015/17
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року м.Житомир справа № 806/2015/17

час прийняття: 12 год. 15 хв. категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

секретар судового засідання Ясинська К.В.,

за участю: представників позивача Гуртового Є.О., Левченка В.М.,

представника відповідача Колесник А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання закінчити виконавче провадження,

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо винесення постанов 01 червня 2017 року та 30 червня 2017 року ВП 52701670 про накладення штрафу на ІНФОРМАЦІЯ_2 та скасувати зазначені постанови;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області закінчити виконавче провадження у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що підставою для накладення штрафу став висновок державного виконавця про невиконання комісаріатом постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016 по справі № 806/745/16. Зазначає, що рішення суду було виконано комісаріатом у повному обсязі, а тому у відповідача не було правових підстав для накладення на боржника штрафу спірними постановами.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.08.2017 позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в частині визнання неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо винесення постанови про накладення штрафу ВП №52701670 від 01 червня 2017 року та скасувати постанову - залишено без розгляду.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо винесення постанови про накладення штрафу ВП №52701670 від 30 червня 2017 року, скасувати постанову та зобов`язати відповідача закінчити виконавче провадження.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти позову та просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 33-34).

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Встановлено, що на примусовому виконанні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №806/745/16, виданого Житомирським апеляційним адміністративним судом 18.10.2015 (а.с. 35-72).

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 30.06.2017 за невиконання рішення суду в повному обсязі накладено на боржника - Житомирський обласний військовий комісаріат штраф у розмірі 10200,00 грн (а.с. 67).

Приймаючи указане рішення, відповідач керувався статтями 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" та відсутністю відомостей про фактичне виконання судового рішення.

Не погодившись із діями та рішенням державного виконавця, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступних мотивів.

За визначенням статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі частиною першою статті 13 Закону України "Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частинами першою, другою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно зі частинами першою-другою статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, чинним законодавством на державного виконавця покладено обов`язок щодо вжиття передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також наділено повноваженнями стосовно накладення стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

При цьому, єдиною підставою для накладення виконавцем штрафу на боржника - є невиконання останнім рішення.

У ході судового розгляду справи з`ясовано, що постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016 по справі № 806/745/16, зобов`язано Житомирський обласний військовий комісаріат подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням виплат: грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні за 2007 рік відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 19.02.2016 №249/52 в розмірах відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 року.

На виконання рішення суду, 26.05.2017 Житомирським обласним військовим комісаріатом сформовано та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідку за № СЗ2862 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 (а.с. 9).

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 09.08.2017 № 8163/03-01, довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.05.2017 № СЗ2862 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 надійшла до Управління 06.06.2017 та зареєстрована за № 6040/04.

Встановлені обставини свідчать на користь висновку, що станом на день прийняття відповідачем спірної постанови про накладення штрафу від 30.06.2017, позивачем було у повному обсязі виконано рішення суду від 11.10.2016 у справі №806/745/16.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 30.06.2017 про накладення штрафу по виконавчому провадженню № ВП № 52701670.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача в частині визнання неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо винесення постанови 30 червня 2017 року ВП 52701670 про накладення штрафу, оскільки Законом України "Про виконавче провадження" наділено повноваженнями виконавця накладати на боржників штрафи за невиконання рішень, з урахуванням того, що позивачем не було повідомлено відповідача про фактичне виконання рішення суду і на момент прийняття спірної постанови державному виконавцю вказані обставини не були відомі.

Виходячи із завдань Кодексу адміністративного судочинства України, як то захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, судовий захист порушеного права може бути здійснений шляхом скасування спірного рішення.

Також, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області закінчити виконавче провадження у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, з огляду на наступне.

Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави стверджувати, що надання дозволу на розроблення проекту землеустрою є дискреційним повноваженням відповідача.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Виходячи з вищевикладеного, задоволення позовних вимог в цій частині є формою втручання в дискреційні повноваження державного органу.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 30.06.2017 року про накладення штрафу по виконавчому провадженню № ВП № 52701670 - скасувати.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 15 серпня 2017 р.