Справа № 2-а-777/11
Суддя: Пушкарський Д. В.
Дата ухвалення: 2011-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 07.04.2011
Іллічівський міський суд Одеської області
Справа № 2-а-777/11
справа №2а-777/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2011 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області Пушкарський Д.В., розглянувши в скороченому провадженні матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в місті Іллічівську Одеської області про визнання відмови відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни»безпідставною та зобовязання його вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є дитиною війни і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», має право на отримання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Разом з тим, їй фактично виплачувалося 10% від мінімальної пенсії за віком. Таким чином, просить зобовязати управління пенсійного фонду України в м. Іллічівську Одеської області нарахувати та виплатити їй як дитині війни щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня 2007 року по теперішній час включно.

Сторони у судове засідання не зявилися, надали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Від представника відповідача до суду надійшли письмові заперечення, в яких він посилаючись на безпідставність позовних вимог просить відмовити в їх задоволені в повному обсязі.

На підставі ст.183-2 КАС України справа розглянута в порядку скороченого провадження.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення, в яких просив позовні вимоги за період з 2006 року по серпень 2010 року залишити без розгляду у звязку з пропуском звернення до суду, в задоволенні решти вимог відмовити повністю, посилаючись на те, що згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», пенсії дітям війни або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищувалися на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Також посилається на те, що визначення мінімального розміру пенсії за віком застосовується тільки для визначення розміру пенсій, призначених за Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Вимоги позивача вважає неправомірними, у звязку з тим, що не враховано видатки у Державному бюджеті України на відповідні потреби (а.с.13).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Позивачка відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195 від 18.11.2004 року, є особою, яка віднесений до соціальної групи як дитина війни.

Виходячи із того, що позивач має правовий статус дитини війни, то на неї розповсюджуються всі пільги та гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний захист дітей війни", зокрема й право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, як передбачено ст.6 зазначеного Закону.

Однак, як вказує позивач, Управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівську Одеської області не нараховує та не виплачує йому зазначену допомогу в передбаченому законодавством розмірі.

Позивач звертався до Управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівську Одеської області з заявою про нарахування та виплаті йому допомоги в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, про що йому було відмовлено у перерахунку пенсії листом відповідача від 25.02.2011 року (а.с.10).

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003 року, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. При цьому ч. 3 ст.28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 ч.1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Враховуючи викладене, в контексті положень ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд вважає за можливе застосувати для визначення розміру щомісячної доплати до мінімальної пенсії за віком розмір прожиткового мінімуму, оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, що на думку суду, не суперечить вимогам ч. 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»було зупинено на 2007 рік пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»від 19.12.2006 р. N 489-У.

Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням статті 111 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з дати ухвалення рішення Конституційним судом України, вищевказані норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»втратили чинність, а, отже, з цього часу відновлено дію ст.6 Закону в повному обсязі.

Відповідно до резолютивної частини вказаного Рішення Конституційного суду України, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Судом встановлено, що всупереч рішення Конституційного суду України відповідачем вказане підвищення позивачу за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року не перераховано і не виплачувалось.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом про Державний бюджет України на відповідний рік, який застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

З 01 січня 2008 року, відповідно до пункту 41 розділу ІІ Закону України від 19 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»викладена у новій редакції, згідно з якою дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачувалось підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, яка, згідно з ч. 4 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», становить 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а з 22 травня 2008 року була передбачена виплата підвищення до пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка є чиною і на час вирішення справи.

Рішенням Конституційного суду України по справі 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення пункту 41 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були визнані неконституційними та такими, що втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України цього рішення.

Виходячи з того, що редакція ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 01 січня 2008 року втратила свою чинність з дня прийняття рішення Конституційним судом України по справі 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, то з 22 травня 2008 року відновилася попередня редакція цієї статті, а також право позивача на нарахування підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, яка є чиною і на час вирішення справи.

Згідно ст. 58 Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлений в 2008 році у розмірі: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня - 498 гривень.

В свою чергу ст. 54 Закону України "Про державний бюджет України на 2009 рік" прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення встановлено в розмірах, що діяли в грудні 2008 року.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватись відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до вимог ч.2 ст.152 Конституції України, Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Судом встановлено, що всупереч рішенню Конституційного суду України відповідач вказані надбавки позивачу виплачував не в повному обсязі. Не сплачені надбавки і до цього часу.

Вирішуючи питання щодо подовження строку позовної та строку звернення за захистом свого порушеного права, суд виходить з того, що держава, Законом України «Про соціальний захист дітей війни», встановила правовий статус дітей війни і визначила основи їх соціального захисту тим же законом, гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки. Причини пропуску позивачем строків суд визнає поважним, оскільки позивач є людиною похилого віку, та в силу своєї юридичної необізнаності не мала змоги своєчасно звернутися за захистом своїх порушених прав.

За таких підстав права позивача підлягають захисту шляхом зобовязання управління Пенсійного фонду України м. Іллічівську Одеської області нарахувати та виплатити їй, як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року по 07 квітня 2011 року з урахуванням раніше виплаченого підвищення до пенсії, передбачене ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством.

Керуючись ст.ст. 7-9, 11, 71, 158, 160, 162, 163, 122 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівську Одеської області - задовольнити частково.

Поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушеного права.

Визнати протиправною дії Пенсійного фонду України в м.Іллічівську Одеської області щодо невиплати коштів ОСОБА_1 згідно з Законом України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період 09 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року по 07 квітня 2011 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Іллічівську Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року по 07 квітня 2011 року у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням раніше виплаченого підвищення до пенсії.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Пушкарський Д.В.