Справа № 344/16404/16-а
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/7837/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Большакової О.О., Довгополова О.М.,

за участі секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.06.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок призначеної пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12.12.2016 року звернувся до суду із уточненою позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську в якому просить визнати неправомірною відмову та зобовязати відповідача провести перерахунок призначеної йому пенсії з моменту її призначення 11.11.2016 року, з урахуванням отриманої заробітної плати за період роботи в ПАТ «Готельний комплекс «Ялта-Інтурист», врахованого в загальний страховий стаж при призначенні пенсії, на підставі довідок про заробітну плату № 1113-1117 від 09.08.2016 року виданих ПАТ «Готельний комплекс «Ялта-Інтурист».

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.06.2017 року позов задоволено частково.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську подало апеляційну скаргу. В якій посилається на порушення судом норм матеріального права, а тому просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно із частиною 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19.11.2016 року позивачу була призначена пенсія по віку у відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в розмірі 949грн., дана обставина визнається сторонами.

При призначенні пенсії трудовий стаж роботи ОСОБА_1 у ПАТ «Готельний комплекс «Ялта-Інтурист» з 1978р. по 1995р., був врахований відповідачем та спір щодо цього відсутній. Проте, видану ПАТ «Готельний комплекс «Ялта-Інтурист» довідку про заробітну плату позивача № 1113-1117 від 09.08.2016 року в частині розміру його заробітної плати не взято до уваги, оскільки вона засвідчена печаткою РФ Республіки Крим м.Ялта, що стало наслідком можливого зменшення розміру його пенсії.

Позивач який постійно проживав у м.Ялта проживає на даний час в м.Івано-Франківську.

Отже, отримати будь-яку іншу довідку від підприємства позивач позбавлений за поважними причинами окупація територій, де знаходиться підприємство.

Разом з тим, за правилами статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ особа має право на пенсію за віком. А за статтею 19 цього ж закону пенсії за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії. Порядок звернення за призначенням пенсії врегульовано статтями 80-82 даного закону.

Згідно вимог частини 2 статті 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (із подальшими змінами та доповненнями) страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до частини 1 статті 101 вищевказаного Закону органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Виходячи із вимог статті 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскільки від позивача не залежить оформлення такої довідки на підприємстві, що знаходиться на окупованій території, як і зазначення реквізитів печатки, захищаючи інтереси осіб в судовому порядку, суд вважає, що така довідка є належним доказом розміру його заробітної плати за період роботи з 1978 року по 1995 року, а тому слід зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську провести перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 з 11.11.2016 року, з урахуванням отриманої заробітної плати за періоди роботи, що підтверджуються трудовою книжкою.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.06.2017 року у справі №344/16404/16-а провадження №2-а/344/365/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку частини 3 статті 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді О.О. Большакова

ОСОБА_2

Повний текст ухвали виготовлено 09.08.2017 року