Справа № 817/465/17
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 серпня 2017 р.Р і в н е 817/465/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Клочек Г.В.,

відповідача: представник Форет М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Редік"
до Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
В С Т АН О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Редік" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 17.03.2017 №, №, №, №, № та рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 17.03.2017 №.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до установчих документів ТОВ "Редік", учасниками товариства є ТОВ "Спортивний клуб Спарта ЛТД" та ОСОБА_4. Згідно з Протоколом №1 загальних зборів учасників ТОВ "Редік" від 12.12.2016 учасниками постановлено змінити порядок формування статутного капіталу Товариства шляхом заміни майнових внесків учасників, а саме ТОВ "Спортивний клуб Спарта ЛТД", грошовими коштами без зміни розміру статутного фонду. Державну реєстрацію вказаних змін до установчих документів в частині зміни майнових внесків учасника грошовими коштами не здійснено. А тому, фактично зміни майнового внеску ТОВ "Спортивний клуб Спарта ЛТД" грошовими коштами не відбулося. Враховуючи, що право власності на майно, яке було передано ТОВ "Редік" його учасником ТОВ "Спортивний клуб Спарта ЛТД" як вклад до статутного капіталу та те, що дане підприємство залишається учасником ТОВ "Редік", нерухоме майно не мало бути повернуто ТОВ "Спортивний клуб Спарта ЛТД". Як наслідок, твердження відповідача про безоплатно отримані ТОВ "Редік" протягом звітного періоду товари (роботи, послуги) є безпідставними.

Вказує, що 12.12.2016 між ТОВ "Редік" та ОСОБА_4 підписано акт прийому-передачі майна з статутного капіталу на загальну суму 1000000,00грн. При цьому згідно з п.3 вказаного акту ОСОБА_4 зобов'язується внести грошові кошти в еквіваленті вартості такого майна. Контролюючий орган вважає, що це є операція з продажу товарів, однак відповідачем проігноровано, що ТОВ "Редік" перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку. Таким чином, підписавши акт приймання-передачі та не отримавши за передане майно грошових коштів, ТОВ "Редік" не отримало доходу. А тому, донарахування позивачу зобов'язання з єдиного податку за цією операцією є передчасним. Позивач зазначає, що ОСОБА_4 не отримав додаткового блага у вигляді безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), а тому в ТОВ "Редік" не було обов'язку звітуватись до податкового органу за формою 1-ДФ та по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. На підставі викладено вважає спірні рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний спір підтримала з наведених у ньому підстав просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач Головне управління ДФС у Рівненській області позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.42-45). Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що перевіркою встановлено, що Протоколом №1 загальних зборів учасників ТОВ "Редік" від 12.12.2016 змінено порядок формування статутного капіталу Товариства шляхом зміни майнових внесків учасників грошовими коштами без зміни розміру статутного капіталу. Проте, ТОВ "Редік" не здійснено повернення майна для учасника - ТОВ "Спортивний клуб Спарта ЛТД". ТОВ "Редік" безоплатно отримало від ТОВ "Спортивний клуб Спарта ЛТД" товари - майно вартістю 1000000,00грн. Таким чином, мала місце негрошова форма розрахунків між ТОВ "Редік" та ТОВ "Спортивний клуб Спарта ЛТД". Крім того, згідно з актом прийому-передачі майна з Статутного капіталу від 12.12.2016 ТОВ "Редік" в особі директора ОСОБА_4 передає, а учасник - фізична особа ОСОБА_4 приймає у приватну власність майно, яке оцінюється учасниками в 1000000,00грн. Таким чином, в розумінні пп.14.1.202 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України ТОВ "Редік" здійснило продаж ТМЦ для фізичної особи ОСОБА_4, а саме майна на суму 1000000,00грн. ТОВ "Редік" не включено до складу доходу за 4 квартал 2016 року дохід від продажу ТМЦ - майна для фізичної особи ОСОБА_4 вартістю 1000000,00грн. та не застосовано ставку податку у подвійному розмірі. В порушення пп.14.1.202 п.14.1 ст.14, п.293.5 ст.293, пп.296.5.5 п.296.5 ст.296 Податкового кодексу України ТОВ "Редік" не нараховано єдиного податку за 4 квартал 2016 року в сумі 100000,00грн. Крім того, в порушення пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, ТОВ "Редік" як податковий агент не утримав податок (ставка 18%) із суми доходу 1219600,00грн. у сумі 219600,00грн.

На підставі викладеного представник відповідача вважає оскаржувані рішення правомірними та просила відмовити в задоволенні позову повністю за безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Редік" зареєстроване як юридична особа 20.10.2016; взяте на облік як платник податків 20.10.2016 про що зазначено безпосередньо в акті перевірки та сторонами не заперечується.

Крім того, позивач є платником єдиного податку ІІІ групи без реєстрації ПДВ, види діяльності за КВЕД: надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; організація будівництва будівель; купівля та продаж власного нерухомого майна; будівництво житлових і нежитлових будівель; діяльність фітнес-центрів, що підтверджується витягом з реєстру платників єдиного податку (а.с.51).

З матеріалів справи встановлено, що на підставі направлень від 17.02.2017 №127/17-60-14-01 та №4/17-00-14-01 та наказу від 17.02.2017 №113, відповідно до ст.20 розділу І, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.7 п.78.1, п.78.4 ст.78, п.82.2 ст.82 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України, уповноваженою особою Головного управління ДФС у Рівненській області проведено позапланову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Редік" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 20.10.2016 по 15.02.2017.

За результатами перевірки складено акт від 02.03.2017 №80/17-00-14-01/40906334 (а.с.9-13), відповідно до висновків якого перевіркою встановлено порушення:

- ст.294, ст.295, ст.296 Податкового кодексу України ТОВ "Редік" не подано податкову декларацію платника єдиного податку - юридичної особи за 4 квартал 2016 року;

- вимог Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 28.03.2016 № 393, Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI встановлено, що ТОВ "Редік" не подано звітів по єдиному внеску за жовтень 2016 року, листопад 2016 року, грудень 2016, січень 2017, лютий 2017 року;

- пп.14.1.202 п.14.1 ст.14, п.291.6 ст.291, п.292.3 ст.292, п.293.5 ст.293, пп.296.5.5 п.296.5 ст.296 Податкового кодексу України, ТОВ "Редік" не нараховано єдиного податку за 4 квартал 2016 року в сумі 200 000,00грн.;

- пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України податковий агент - ТОВ "Редік" не утримав податок на доходи фізичних осіб в сумі 219 600,00грн.;

- п.51.1 ст.51, підпункту б) пункту 176.2 ст.176, п.119.2 ст.119 Податкового кодексу України не подано звіт по 1-ДФ за 4 квартал 2016 року;

- п.171.1 ст.174, пп.1.2, пп.1.3, п.16 прим.1 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України ТОВ "Редік" нарахувало, не утримало та не сплатило військовий збір в сумі 15 000,00грн.

17.03.2017 Головним управлінням ДФС у Рівненській області на підставі акта перевірки від 02.03.2017 №80/17-00-14-01/40906334 прийнято:

рішення № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", яким до ТОВ "Редік" застосовано штрафні санкції в розмірі 850,00грн.;

податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ "Редік" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Єдиний податок з юридичних осіб" на 250000,00грн., в тому числі за податковим зобов'язаннями на 200 000,00грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 50000,00грн.;

податкове повідомлення-рішення №, яким до ТОВ "Редік" застосовані штрафні (фінансові) санкції за платежем "Єдиний податок з юридичних осіб" в сумі 170,00грн.;

податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ "Редік" визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб в сумі 274500,00грн., в тому числі за податковим зобов'язанням в сумі 219600,00грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 54900,00грн.;

податкове повідомлення-рішення №, яким до ТОВ "Редік" застосовані штрафні (фінансові) санкції за платежем "податок на доходи фізичних осіб" в сумі 510,00грн.;

податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ "Редік" визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору в сумі 3750,00грн., в тому числі за податковим зобов'язанням в сумі 3750,00грн. (а.с.15-20).

Не погодившись з вказаними рішеннями контролюючого органу позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи адміністративний спір по суті суд зазначає наступне.

Відповідно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Редік" учасниками Товариства є: юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб Спарта ЛТД"; фізична особа - ОСОБА_4.

Пунктами 5.1 та 5.2 розділу V Статуту визначено, що для забезпечення діяльності Товариства за рахунок грошових та майнових вкладів Учасників створюється Статутний капітал в розмірі 2500000,00грн. Розмір статутного капіталу Товариства дорівнює сумі вкладів його учасників. В створені Статутного капіталу приймають участь: Товариство з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб Спарта ЛТД" частка внеску 40%, в гривнях - 1000000,00грн.; ОСОБА_4 частка внеску 60%, в гривнях - 1500000,00грн.

Відповідно до п.5.3 розділу V Статуту грошовий внесок в статутному капіталі становить: 1500000,00грн. Перелік майна, переданого учасниками у власність Товариства, як вклад (майновий внесок) в статутний капітал, загальною вартістю 1000000,00грн.:

- нерухоме майно, а саме будівля спортивного залу з добудовою (1 черга) літ. "А-3", загальною площею 706,9кв.м., що розташований за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, вул. Замкова, 20, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 35792429, форма власності - приватна, вартістю 650000,00грн.;

- нерухоме майно, а саме незавершене будівництво, добудова (офісні приміщення) літ. "А-3", що розташований за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, вул. Замкова, 20, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, форма власності - приватна, вартістю 350000,00грн. (а.с.54-66).

Відповідно до Протоколу №1 загальних зборів учасників ТОВ "Редік" змінено порядок формування статутного капіталу Товариства шляхом заміни майнових внесків учасників грошовими коштами без зміни розміру статутного капіталу. Затверджено, що частки учасників в Статутному капіталі Товариства залишаються без змін Товариство з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб Спарта ЛТД" частка внеску 40%, в гривнях - 1000000,00грн.; ОСОБА_4 частка внеску 60%, в гривнях - 1500000,00грн. Затверджено зміни до Статуту ТОВ "Редік" та уповноважено директора Товариства на вчинення дій по державній реєстрації змін до установчих документів Товариства (а.с.52-53).

В акті перевірки зазначено, що ТОВ "Редік безоплатно отримані ТМЦ від ТОВ "Спортивний клуб Спарта ЛТД". Проте, ТОВ "Редік" не здійснило повернення майна для учасника - ТОВ "Спортивний клуб Спарта ЛТД". Відповідно до п.1 ст.147 Цивільного кодексу України ТОВ "Спортивний клуб Спарта ЛТД" відступило свою частку в статутному капіталі ТОВ "Редік" для самого ТОВ "Редік".

Відповідач в акті перевірки також зазначає, що відповідно до п.292.3 ст.292 Податкового кодексу України до суми доходу за звітний період включаються, зокрема, вартість безоплатно отриманих протягом звітного періоду товарів (робіт, послуг). А тому, відповідач дійшов висновку, що ТОВ "Редік" безоплатно отримав від ТОВ "Спортивний клуб Спарта ЛТД" товари-майно вартістю 1000000,00грн. Таким чином, мало місце негрошова форма розрахунків між ТОВ "Редік" та ТОВ "Спортивний клуб Спарта ЛТД".

Таким чином, ТОВ "Редік" не включено до складу доходу за 4 квартал 2016 року вартість безоплатно отриманих ТМЦ - майна від ТОВ "Спортивний клуб Спарта ЛТД" вартістю 1000000,00грн. та не застосовано ставку податку в подвійному розмірі.

Крім того, як зазначено в акті перевірки та встановлено судом, 12.12.2016 ТОВ "Редік" передало у приватну власність учасника - ОСОБА_4 майно:

- нерухоме майно, а саме будівля спортивного залу з добудовою (1 черга) літ. "А-3", загальною площею 706,9кв.м., що розташований за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, вул. Замкова, 20, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 35792429, форма власності - приватна, вартістю 650000,00грн.;

- нерухоме майно, а саме незавершене будівництво, добудова (офісні приміщення) літ. "А-3", що розташований за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, вул. Замкова, 20, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, форма власності - приватна, вартістю 350000,00грн.

ТОВ "Редік" передає з статутного капіталу вищевказане майно у власність учасника, яке оцінюється Сторонами у 1000000,00грн. Директор ТОВ "Редік" знімає з балансу Товариства вищевказане майно та передає його учаснику, а учасник зобов'язаний внести грошові кошти в еквіваленті вартості такого майна.

Вказані обставини підтверджуються актом прийому передачі майна з Статутного капіталу від 12.12.2016 (а.с.67).

В акті перевірки зазначено, що якщо засновник при його виході із засновницького складу отримує від емітента корпоративні права - юридична особа - платник єдиного податку майно (основні засоби, товари), то така операція для платника єдиного податку прирівнюється до продажу такого майна.

До продажу інвестиційного активу прирівнюється, зокрема, операція з повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним до статутного капіталу емітента корпоративних прав, у разі виходу такого платника податку з числа засновників (учасників) такого емітента чи ліквідації емітента.

ТОВ "Редік" не включено до складу доходу за 4 квартал 2016 року дохід від продажу ТМЦ - майна для фізичної особи ОСОБА_4 вартістю 1000000,00грн. та не застосовано ставку податку у подвійному розмірі.

Таким чином, контролюючий орган дійшов висновку, що в порушення пп.14.1.202 п.14.1 ст.14, п.291.6 ст.291, п.292.3 ст.292, п.293.5 ст.293, пп.296.5.5 п.296.5 ст.296 Податкового кодексу України ТОВ "Редік" не нараховано єдиного податку за 4 квартал 2016 року в сумі 100000,00грн.

З вказаним твердженням відповідача викладеним в акті перевірки суд не погоджується з огляду на наступне.

Поняття і види господарських товариств, правила їх створення, діяльності, а також права і обов'язки їх учасників та засновників визначається Законом України "Про господарські товариства" від 19.09.1991 № 1576-XII (далі - Закон №1576-XII).

Статтею 1 Закону №1576-XII визначено, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Відповідно до вимог статті 7 Закону №1576-XII зміни, які сталися в установчих документах товариства і які підлягають державній реєстрації у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". Товариство зобов'язане протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення про внесення змін до установчих документів повідомити орган, що провів реєстрацію, для внесення необхідних змін до державного реєстру.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону №1576-XII Товариство є власником, зокрема, майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Статтею 13 Закону №1576-XII визначено, що вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом. Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці.

Відповідно до ст.16 Закону №1576-XII товариство має право змінювати (збільшувати або зменшувати) розмір статутного (складеного) капіталу. Рішення про зміну розміру Статутного (складеного) капіталу товариства набирає чинності з дня внесення таких змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з ч.1 ст.50 Закону №1576-XII Товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Статтею 52 Закону №1576-XII визначено, що зміни до статуту, пов'язані із зміною розміру статутного капіталу та/або із зміною складу учасників, підлягають державній реєстрації в установленому законом порядку.

Статтею 54 Закону №1576-XII визначено, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Підпунктом 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари;

Згідно з п.291.6 ст.291 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої - третьої груп повинні здійснювати розрахунки за відвантажені товари (виконані роботи, надані послуги) виключно в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій).

Відповідно до п.292.3 ст.292 Податкового кодексу України до суми доходу платника єдиного податку включається вартість безоплатно отриманих протягом звітного періоду товарів (робіт, послуг). Безоплатно отриманими вважаються товари (роботи, послуги), надані платнику єдиного податку згідно з письмовими договорами дарування та іншими письмовими договорами, укладеними згідно із законодавством, за якими не передбачено грошової або іншої компенсації вартості таких товарів (робіт, послуг) чи їх повернення, а також товари, передані платнику єдиного податку на відповідальне зберігання і використані таким платником єдиного податку.

Згідно з п.293.3 ст.293 Податкового кодексу України відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі:

1) 3 відсотки доходу - у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом;

2) 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Пунктом 293.5 статті 293 Податкового кодексу України визначено, що ставки єдиного податку для платників третьої групи (юридичні особи) встановлюються у подвійному розмірі ставок, визначених пунктом 293.3 цієї статті:

1) до суми перевищення обсягу доходу, визначеного у підпункті 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу;

2) до доходу, отриманого при застосуванні іншого способу розрахунків, ніж зазначений у цій главі;

3) до доходу, отриманого від здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пп.296.5.5 п.296.5 ст.296 Податкового кодексу України у разі застосування іншого способу розрахунків, ніж зазначений у цій главі, здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, провадження діяльності, не зазначеної у реєстрі платників єдиного податку першої і другої груп, платники єдиного податку в податковій декларації додатково відображають окремо доходи, отримані від здійснення таких операцій.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що ТОВ "Спортивний клуб Спарта ЛТД" є учасником ТОВ "Редік", майно передане ним як часта статутного капіталу є власністю ТОВ "Редік" згідно з вимогами Закону №1576-XII, а тому у позивача відсутні правові підстави для повернення такого майна учаснику - ТОВ "Спортивний клуб Спарта ЛТД".

Крім того, судом встановлено та сторонами не заперечується, що зміни до установчих документів, внесені відповідно до Протоколу №1 загальних зборів учасників ТОВ "Редік", у встановленому порядку зареєстровані не були, а тому у позивача не настала зміна майнового стану.

Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними висновки контролюючого органу щодо безоплатного отримання ТОВ "Редік" протягом звітного періоду товарів (робіт, послуг) та включення до доходу позивача вартості таких товарів (робіт, послуг).

Також слід зазначити, що ОСОБА_4 не сплачено ТОВ "Редік" кошти за передачу у власність майна згідно з актом прийому-передачі від 12.12.2016, у зв'язку з чим позивач для захисту свого порушеного права звернувся до суду з відповідним позовом. А тому, суд вважає передчасним висновок контролюючого органу про отримання ТОВ "Редік" доходу від продажу ОСОБА_4 майна на загальну суму 1000000,00грн.

Таким чином, суд вважає необґрунтованим донарахування ТОВ "Редік" єдиного податку за 4 квартал 2016 року за вищевказаними операціями.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що в порушення пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України ТОВ "Редік" як податковий агент не утримав податок (ставка 18%) із суми доходу 1219600,00грн. у сумі 219600,00грн.

З вказаними твердженнями відповідача суд не погоджується з огляду на наступне.

Як зазначено в акті перевірки оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV Податкового кодексу України, згідно з пп.165.1.39 п.165 ст.165 якого до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються, зокрема, вартість дарунків (а також призів переможцям та призерам спортивних змагань), якщо їх вартість не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, за винятком грошових виплат у будь-якій сумі (у 2016 році - 689грн.).

Водночас пп."е" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Якщо додаткові блага надаються у негрошовій формі, сума податку об'єкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними пунктом 164.5 цієї статті.

Згідно з п.164.5 ст.164 Податкового кодексу України під час нарахування (надання) доходів у будь-якій негрошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з цим Кодексом, помножена на коефіцієнт, який обчислюється за формулою визначеною у вказаному пункті.

Однак, як вже зазначалося судом, позивач товарів (робіт, послуг) безоплатно не отримував, дохід від продажу майна в розмірі 1000000,00грн. не отримав, а тому висновки контролюючого органу про порушення позивачем пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України є необґрунтованим, а донарахування податкового зобов'язання в сумі 219600,00грн. - протиправним.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність об'єкта оподаткування податком на доходи з фізичних осіб, то у відповідача і відсутні підстави для нарахування податкового зобов'язання по військовому збору.

В акті перевірки контролюючим органом зазначається, що наказом №1 по особовому складу від 20.10.2016 ОСОБА_4 призначено на посаду директора ТОВ "Редік" на добровільних засадах без оплати праці. Нарахування зарплати не здійснювалося, звіти 1ДФ не подавались.

Також зазначено, що ТОВ "Редік" не подано звітів по єдиному внеску за жовтень 2016 року, листопад 2016 року, грудень 2016 року, січень 2017 року, лютий 2017 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;

Статтею 7 вказаного Закону визначено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Отже, основними умовами для подачі звітів та для сплати єдиного внеску є працевлаштування особи та нарахування і виплата працевлаштованій особі заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідачем не надано бухгалтерських та інших документів на підтвердження працевлаштування ОСОБА_4 та нарахування позивачем йому доходів на які нараховується єдиний внесок.

З урахуванням викладеного, застосовування штрафних санкцій за порушення, які не доведено належними та допустимими доказами, суд вважає не обґрунтованим.

Щодо висновків акта перевірки щодо не подачі ТОВ "Редік", в порушення ст.294, ст.295, ст.296 Податкового кодексу України податкової декларації платника єдиного податку - юридичної особи за 4 квартал 2016 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз.2 п.294.1 ст.294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Згідно з п.294.4 ст.294 Податкового кодексу України для зареєстрованих в установленому законом порядку суб'єктів господарювання (новостворених), які протягом 10 календарних днів з дня державної реєстрації подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для третьої групи, перший податковий (звітний) період починається з першого числа місяця, в якому відбулася державна реєстрація.

Пунктом 296.3 статті 296 Податкового кодексу України визначено, що платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Відповідно до пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Судом встановлено, що перевірка ТОВ "Редік" проводилась 3 17.02.2017 тривалістю п'ять робочих днів, відповідно до пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України граничний строк подачі податкової декларації платника з єдиного податку за 4 квартал 2016 року на той момент ще не настав, а тому суд вважає протиправним застосування до позивача штрафних санкцій за неподачу податкової декларації з єдиного податку за 4 квартал 2016 року.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що власниками ТОВ "Редік" вирішено припинити діяльність підприємства шляхом ліквідації (протокол №2 установчих зборів засновників ТОВ "Редік" від 19.12.2016). Також вказано, що 16.02.2017 ТОВ "Редік" було подано ліквідаційну декларацію.

Згідно з статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами, що при прийнятті спірних рішень суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, чим порушено законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом визнання протиправними та скасування рішень Головного управління ДФС у Рівненській області.

Судові витрати присуджуються на користь позивача відповідно до ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 17.03.2017 року №, №, №, №, №, рішення Головного управління ДФС у Рівненській області про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 17.03.2017 року №.

Присудити на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Редік" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 8171 (вісім тисяч сто сімдесят одна) грн. 70 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.