Справа № 308/814/17
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/814/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суду Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., за участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, а також представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді адміністративний позов ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві, про визнання протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_4 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві, про визнання протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позивач вважає, що постанова у праві про адміністративне правопорушення про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП винесена незаконно, упереджено та без врахування дійсних обставин справи з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та відповідних норм КУпАП, що призвело до неправомірного притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала повністю та просила його задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні також підтримав позовну заяву та просив її задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_5 заперечив проти задоволення позову з підстав зазначених у запереченнях та обставин викладених у судовому засіданні.

Заслухавши сторін, розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено що 21 січня 2017 року, близько 00 годин, ОСОБА_1 керувала автомобілем ДЕУ Ланос, державний номерний знак АО 0453 BE, рухаючись по Словянській набережній, з якої здійснювала поворот праворуч - на вул. Бобяка. Працівниками патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції було складено протокол серії АР № 687321 згідно якого, 21 січня 2017 року, о 00 год. 05 хв., на вул. Словянська Набережна-Бабяка, при повороті праворуч з Словянської Набережної на вул. Бабяка, не подала світловий сигнал покажчика повороту відповідного напрямку, чим порушила п. 9.2 «Б» правил дорожнього руху України, та скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, в результаті чого до неї було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову уповноваженого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин відповідачі у справі зобовязані довести правомірність рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху відповідними доказами.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до вимог ст. 122 ч.2 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Проте, в свою чергу, відповідачем у поданих ним запереченнях та у судовому засіданні не доведено винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, з дослідженого у судовому засіданні CD-диску з записом скоєного ОСОБА_1 правопорушення не підтвердилися обставини викладені у протоколі серії АР № 687321 від 21.01.2017 року, тому суду неможливо встановити наявність чи відсутність вини у вчиненому ОСОБА_1 правопорушенні.

Також з матеріалів справи встановлено, що при винесенні постанови інспектор не дав належної оцінки і не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення, не прийняв до уваги усі пояснення водія ОСОБА_1 щодо відсутності її вини у вчиненні правопорушення, та не прийняв до уваги жодне з поданих нею клопотань.

Стаття 62 Конституції України визначає, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов'язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Як встановлено з матеріалів справи, при винесенні постанови інспектор не дав належної оцінки і не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення, не прийняв до уваги усі пояснення водія ОСОБА_1 щодо відсутності його вини у вчиненні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 86, 106-163,185-186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративні правопорушення від 21.01.2017 року № 687321 серії АР про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 04.08.2017 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6