Справа № 816/636/17
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 р.Справа № 816/636/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 06.06.2017р. по справі № 816/636/17

за позовом Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

до публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод"

про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" про стягнення невідшкодованої суми витрат на виплату і доставку пенсій, призначених за Списком № 1, в розмірі 447566,50 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.06.2017р. по справі № 816/636/17 адміністративний позов задоволено. Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" на користь Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області невідшкодовану суму витрат на виплату і доставку пенсій, призначених за списком № 1, в розмірі 447566 грн. 50 коп.

Відповідач, публічне акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод", не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції помилково встановлено, що відповідачу надсилалися розрахунки сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених застрахованим особам відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", про що свідчать реєстри почтових відправлень, оскільки повідомлення підприємством не отримувалось, а наявність поштових реєстрів судом першої інстанції не досліджувалось. Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 06.06.2017р. по справі № 816/636/17, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.06.2017 року - без змін.

Відповідач надав письмову заяву, в якій просить відкласти розгляд справи, оскільки підприємство не має можливості направити повноважного представника для участі у судовому засіданні по даній справі, у зв'язку з великою завантаженістю юридичної служби ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" та зайнятістю представників підприємства у інших судових засіданнях.

Колегія суддів, вирішивши надане письмове клопотання відповідача, з метою необхідності дотримання розумних строків розгляду справи визначених Кодексом адміністративного судочинства України, визнала за можливе провести апеляційний розгляд справи за відсутності представника позивача, оскільки зазначена відповідачем обставина неможливості забезпечення явки представників в призначене судове засідання не визнана поважною.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана судом обов'язковою, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ "Кремечуцький сталеливарний завод" зареєстроване як юридична особа та зареєстроване в Кременчуцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області як платник страхових внесків з 13.03.1991 року (т. 1, а.с. 9, 47).

Оскільки за особовим рахунком відповідача відображено заборгованість перед Пенсійним фондом України з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №1 окремим громадянам, за квітень 2017 року, з урахуванням різниці за попередній період загалом у розмірі 447566 грн. 50 коп., що ПАТ "Кремечуцький сталеливарний завод" у добровільному порядку не відшкодована, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" діяв Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 №400/97-ВР.

Так, відповідно до абзацу 4 пункту 1 статті 2 названого Закону для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, відповідач зобов'язаний відшкодовувати органам Пенсійного фонду суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663 (далі - Інструкція).

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 вказаної Інструкції (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) визначено, що платниками страхових внесків є страхувальники - роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру; колективні та орендні підприємства, сільськогосподарські кооперативи, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок).

Згідно з пунктом 6.1 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У відповідності до приписів пункту 6.4 вищезазначеної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства, згідно вимог пункту 6.7 Інструкції, щомісяця до 25-го числа повинні вносити до Пенсійного фонду України зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Колегією суддів встановлено, що нарахована відповідачу за спірний період сума до відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком № 1, визначена у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій окремим громадянам, і загалом складає 447566,50 грн. (т.1, а.с.11-44, т. 2 а.с. 177-183, 190-191), які вручені відповідачу, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (т. 1 а.с. 71, т. 2 а.с. 184-186).

Разом з тим, наявність у відповідача заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №1, за квітень 2017 року у розмірі 447566,50 грн. підтверджено розрахунком фактичних витрат та даними картки особового рахунку відповідача.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність стягнення з відповідача на користь Кремечуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 1, за квітень 2017 року в розмірі 447566,50 грн.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності у відповідача обов'язку перераховувати у встановлений законодавством термін сум витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за квітень 2017 р., призначених за списком № 1 в загальному розмірі 447566,50 грн., оскільки розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій відповідачем не отримувались, з огляду на наступне.

Відповідно до матеріалів справи, позивач склав та направив на адресу відповідача розрахунки сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1 у відповідності до вимог п. 6.4 Інструкції (т.1, а.с.11-44, т. 2 а.с. 177-183, 190-191).

При цьому, за приписами зазначеної Інструкції не передбачено обов'язку позивача направляти такі розрахунки відповідачу рекомендованими листами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, позивач склавши та направивши на адресу відповідача розрахунки сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій діяв у спосіб наданих йому повноважень.

Також відповідач ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній скарзі не заперечував наявності у нього заборгованості по невідшкодованим сумам витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі визначеному позивачем.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо стягнення з відповідача на користь Кремечуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 1, за квітень 2017 року в розмірі 447566,50 грн.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами приписів матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 06.06.2017р. по справі № 816/636/17 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 06.06.2017р. по справі № 816/636/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Шевцова Н.В.
Повний текст ухвали виготовлений 11.08.2017 р.