Справа № 377/450/17
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 377/450/17 Головуючий у 1-й інстанції: Орел А.С. Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області на постанову Славутицького міського суду Київської області від 03 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_2 із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати його провести перерахунок та виплачувати пенсію відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений стаж 20 років, починаючи з 01 липня 2017 року.

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 03 липня 2017 року в порядку скороченого провадження адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 07 липня 2017 року виправлено описку у абзаці другому резолютивної частини постанови від 3 липня 2017 року, виклавши її у такій редакції:

«Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_2 із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати його провести перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_2 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений стаж 20 років, починаючи з 1 липня 2017 року» (а.с. 31).

Відповідач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Згідно частини першої ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю; неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2 КАС України.

Відповідно до частини першої ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році категорії 2 згідно посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 2 лютого 1993 року (а.с. 7).

З 18 березня 2008 року позивачу призначено пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і він перебуває на обліку в УПФУ в м. Славутичі Київської області.

Станом на 01.05.2017 позивачу враховано 45 років 7 місяців і 26 днів загального стажу роботи, в т.ч. по Списку №1 - 16 років 3 місяці і 24 дні, стаж після 01.01.2004 - 12 років 1 місяць 0 днів.

12 травня 2017 року позивач звернувся до пенсійного фонду з заявою про встановлення доплати за понаднормативний стаж у відповідності до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 25.05.2017 № 47/Н-03 позивача повідомлено про відмову у перерахунку пенсії та повідомлено, що розмір пенсії обчислений відповідно до ст. 27 і 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Позивач має більше 10 років стажу роботи в зоні відчуження, при цьому загальний трудовий стаж становить 45 років 7 місяців і 26 днів, який зарахований по 31.01.2016. Коефіцієнт стажу розрахований згідно формули: 45 + 10 х 12 + 7 = 667 місяців; 667 : 12 : 100 х 1,35 = 0,75038. Станом на 01.05.2017, в розрахунку пенсії позивача доплата за понаднормативний стаж за 30 років становить 322 грн 20 коп. (з розрахунку мінімального розміру пенсії за віком 1074 грн). При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимального розміру пенсії 168 грн, тому правових підстав для визначення позивачу доплати за понаднормативний стаж в іншому порядку, ніж передбачений ст. 28 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», немає (а.с. 6-7).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку пенсійного органу та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки особам, яким призначена пенсія із застосуванням положень Закону № 796-XII, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік, тому положення абз. 2 частини першої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у такому випадку не застосовуються, відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (надалі - Закон №796-XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Таким чином, зазначеній категорії громадян надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним законом, яким є Закон України «Про пенсійне забезпечення» або спеціальним законом, яким є Закон №796-XII.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач з 18.03.2008 перебуває на обліку в УПФУ в м. Славутичі Київської області та пенсія йому була призначена після досягнення віку 49 років із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ на 11 років.

Таким чином, позивач обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом № 796-ХІІ.

Так, у відповідності до частини першої статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження не менше 14 календарних днів у 1987 році - 8 років.

Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які відпрацювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним у встановленому порядку (чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково на три роки понад передбачений цією статтею.

Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Згідно з частиною другою статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 2 статті 56 Закону № 796-XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 % заробітку.

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в пункті 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ.

Аналіз викладеного положення Закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 28 Закону № 1058-IV за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в пункті 2 статті 56 Закону № 796-XII як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону № 796-ХІІ, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

У зв'язку з цим положення абзацу другого частини першої статті 28 Закону № 1058-IV у даному випадку не застосовуються.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 червня 2008 року (справа № 21-1748во07), 07 липня 2015 року (справа № 21-727а15), 20 вересня 2016 року (справа №21-1255а16).

У зв'язку із наведеним, відмова відповідача у перерахунку пенсії позивачу на підставі того, що останньому призначена і виплачується пенсія відповідно до норм Закону № 1058-ІV, розмір пенсії за віком розраховано відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, тому перерахунок пенсії може проводитися лише за нормами цього Закону, а положення частини другої статті 56 Закону № 796-ХІІ застосуванню не підлягають, є неправомірною, оскільки ґрунтується на неправильному застосуванні правових норм, тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Посилання апелянта на те, що при здійсненні розрахунку розміру пенсії у відповідній формулі не застосовується така величина як процент заробітку, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки відсутність у пенсійному законодавстві визначення поняття заробітку та механізму розрахунку доплати за понаднормативний стаж відповідно до частини другої статті 56 Закону № 796-XII не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини третю статті 2 КАС України, якою передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що рішення суду першої інстанцій, з урахуванням ухвали Славутицького міського суду Київської області від 07 липня 2017 року, є законним та обгрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Згідно із частиною першою ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області - залишити без задоволення, а постанову Славутицького міського суду Київської області від 03 липня 2017 року - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П. Бужак,

Л.О. Костюк

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Костюк Л.О.

Бужак Н.П.