Справа № 804/3954/17
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2017 р.Справа №804/3954/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засідання за участю ппредставників:Чмоні А.О.
позивача відповідача 1 Клівасова А.О., Леонової Н.І., Тішкіної О.В. Шевцової М.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Укренерготранс» до Соборної районної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування акту та рішення, -
22 червня 2017 року Приватне акціонерне товариство «Укренерготранс» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Соборної районної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про:
- скасування акту від 30 травня 2017 року №361, складеного за результатами перевірки Приватного акціонерного товариства «Укренерготранс» з питань правильності використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, за період з 1 квітня 2014 року по 31 березня 2017 року в частині, в якій помилково встановлено порушення з боку Приватного акціонерного товариства «Укренерготранс» при нарахуванні та виплаті допомоги по тимчасовій втраті працездатності співробітниці Приватного акціонерного товариства «Укренерготранс» ОСОБА_8;
- скасування рішення від 16 червня 2017 року №157 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, яким встановлено порушення з боку Приватного акціонерного товариства «Укренерготранс», та зобов'язано Приватне акціонерне товариство «Укренерготранс» повернути Фонду грошові кошти 55,55 грн. (що складають суму надмірних витрат коштів Фонду) та сплатити штраф у розмірі 27,78 грн., всього 83,33 грн.
Ухвалою суду від 26 червня 2017 року адміністративний позов залишено без руху із наданням строку на усунення недоліків позовної заяви до 14 липня 2017 року.
4 липня 2017 року на виконання вимог суду представником позивача надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1600 грн. за другу позовну вимогу, у зв'язку із повним усунення недоліків позовної заяви ухвалою суду від 6 липня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі, витребувано докази від відповідача, залучено в якості другого відповідача Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.
24.07.2017 року позивачем подано у двох примірниках письмове клопотання, в якому позивач зазначив, що відповідно до статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України він відмовляється від позову в частині позовних вимог, що стосуються оскарження акту перевірки та у зв'язку із цим просив повернути зайво сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн. В судовому засіданні позивач пояснив, що мав на увазі не відмову від позову, а зменшення позовних вимог, право на яке реалізовано з метою повернення судового збору після вивчення судової практики щодо спорів про оскарження актів перевірок. Ухвалою суду прийнято подане клопотання як зменшення позовних вимог та задоволено клопотання про повернення судового збору.
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- відповідно до наданих довідок, станом на 01.10.2015 року загальний страховий стаж Каїько 1.1 склав 6 (шість) років, що відповідно до статті 24 Закону №1105 надавало право ОСОБА_8 на отримання допомоги у зв'язку з тимчасовою витратою працездатності в розмірі 70% від середньої заробітної плати (доходу), як застрахованій особі, що має страховий стаж тривалістю від 5 до 8 років;
- при проведенні перевірки неправомірно виключено зі страхового стажу ОСОБА_8 час, за який вона отримувала допомогу при народженні дитини та відповідно до статті 21 Закону України №1105 була застрахованою особою;
- наявність страхового стажу прямо пов'язана зі сплатою страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, тобто до страхового стажу зараховуються ті періоди, протягом яких сплачувалися страхові внески, що є принциповою відмінністю між поняттями «трудовий стаж» та «страховий стаж»
Представник відповідача проти позову заперечив повністю, зазначивши, що:
- по листку непрацездатності працівниці невірно визначено розмір допомоги по тимчасовій непрацездатності в залежності від страхового стажу, призначено 70%, коли як правильно 60%;
- індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-7 Пенсійного фонду України) по ОСОБА_9 підтверджують той факт, що за період з 23.05.2011 року по 24.03.2014 року вона від Управління праці та соціального захисту населення отримувала допомогу при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку;
- доводи позивача не надають підстав вважати, що ОСОБА_8 є особою, яка підлягала страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, так як відсутність у неї трудових відносин з 23.05.2011 року по 24.03.2014 року унеможливили головне - оформлення відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Крім того, ОСОБА_8 не укладала договір на добровільне страхування у зв'язку з тимчасово втратою працездатності;
- таким чином, в порушення частини 1 статті 21, пункту 2 частини 1 статті 24, частини 2 статті 33 Закону №1105, пункту 2 «Порядку обчислення середньої зарплати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року №1266 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 року №439 допомога по тимчасовій непрацездатності, що призначена та виплачена ОСОБА_8 з розрахунку 70% від середньої заробітної плати, замість 60% по листку непрацездатності № 939897 у сумі 388,88 грн. замість 333,33 грн, призвело до переплати в сумі 55,55 грн., що вважається неправомірною витратою.
В судовому засіданні представник позивача підтвердила, що позивач є найманою особою на підприємстві позивача з березня 2014 року, відпустку по догляду за дитиною на підприємстві позивача не отримувала, до вагітності та пологів та до періоду досягнення дитиною трирічного віку була приватним підприємцем, що вбачається з наданої довідки за формою ОК-5.
Представник відповідача у судовому засіданні пояснила, що період з 23.05.2011 року по 24.03.2014 року не має включатись до стажу застрахованої особи, оскільки у цей час працівниця не підлягала та не була застрахованою особою у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, оскільки УПСЗН не є роботодавцем, коли як страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають лише особи, зазначені в статті 18 Закону №1105, зокрема, які працюють на умовах трудового договору.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Плану-графіку перевірок страхувальників на 2 квартал 2017 року, затвердженого наказом Соборної районної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Соборна РВД) від 13.03.2017 року №25-ос головним спеціалістом відділу соціальних послуг Соборної РВД ОСОБА_10 в період з 25 по 30 травня 2017 року проведена планова перевірка Приватного акціонерного товариства «Укренерготранс» щодо правильності використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд. ФСС з ГВП) за період з 01.04.2014 року по 31.03.2017 року.
За результатами перевірки складено акт №361 від 30.05.2017 року, на четвертому аркуші якого зазначено, що в ході перевірки правильності обчислення середньоденної заробітної плати, з якої розраховуються суми матеріального забезпечення та нарахування матеріального забезпечення по тимчасовій непрацездатності в періоді після 01.01.2015 року, встановлено порушення частини 1 статті 21, пункту 2 частини 1 статті 24, частини 2 статті 33 Закону України №1105, пункту 2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року №1266 (далі - Порядок №1266), а саме: по 1-му л.н. невірно визначено розмір допомоги по тимчасовій непрацездатності в залежності від страхового стажу (страхувальником помилково зараховано до страхового стажу час, протягом якого співробітниця ОСОБА_8, яка отримувала допомогу, не була застрахованою особою), в зв'язку із чим застрахованій особі нарахована допомога у розмірі 70% від середньоденної заробітної плати замість 60%, переплата склала 55,55 гривень.
Згідно таблиці №2 акту перевірки:
- ПІБ застрахованої особи: ОСОБА_8;
- №, дата листка непрацездатності, період оплати: №939897, 30.09.2015 року, жовтень 2015 року;
- нарахована сума допомоги, грн.: 388,88;
- необхідно нарахувати суми допомоги, грн.: 333,33;
- сума переплати, грн.: 55,55.
Згідно висновків акту перевірки в 2015 році встановлено неправомірне витрачання коштів Фонду при наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності на загальну суму 55,55 грн. Відповідно до пункту 6 статті 15 Закону України №1105 у разі порушення порядку витрачання страхових коштів страхувальник відшкодовує Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів і сплачує штраф у розмірі 50 відсотків цієї суми.
Заперечення на акт перевірки, подані відповідачу 07.06.2017 року враховані не були.
На підставі акту перевірки відповідачем 16.06.2017 року винесено оскаржуване рішення №157 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, яким встановлено, що за наслідками перевірки підлягає поверненню до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності неправомірні витрати - 55,55 грн., у зв'язку із чим Соборна районна виконавча дирекція Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності вимагає від Приватного акціонерного товариства «Укренерготранс»:
- усунення виявлених фактів порушення законодавства про соціальне страхування в таких розмірах: неправомірні витрати - 55,55 грн., штраф - 27,78 грн., разом 83,33 грн.
Судом встановлено, сторонами не заперечено, що в період з 30.09.2015 року по 02.10.2015 року працівниця ПрАТ «УКРЕНЕРЕОТРАНС» ОСОБА_9 доглядала за хворою дитиною по лікарняному листу серії АЇХ №939897 від 30.09.2015 року та їй виплачувалась допомога у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності.
В розглянутій справі спір точиться щодо того, чи включається період з 23.05.2011 року по 24.03.2014 року, у якій працівниця отримувала допомогу при народженні дитини та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, до страхового стажу.
Вирішуючи спір, суд виходить із того, що правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року №1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV).
Вказаним Законом №1105-XIV визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає соціальному страхуванню відповідно до видів соціального страхування.
Страхові внески це кошти відрахувань на окремі види загальнообов'язкового державного соціального страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло до набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", кошти, що надходять від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
Одними із основних принципів соціального страхування є диференціація розміру виплати допомоги залежно від страхового стажу.
Порядок обчислення страхового стажу визначений статтею 21 Закону №1105-XIV.
Так, згідно вказаної норми страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та за який щомісяця сплачено нею та роботодавцем або нею страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок, крім випадків, передбачених абзацом другим цієї частини.
Частиною 2 статті 21 Закону №1105-XIV окремо визначено, що до страхового стажу як період, за який сплачено страхові внески виходячи з розміру мінімального страхового внеску включається:
- період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку;
- період отримання виплат за окремими видами соціального страхування, крім пенсій усіх видів (за винятком пенсії по інвалідності).
Страховий стаж обчислюється за даними персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, а за періоди до його запровадження - у порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.
Страховий стаж обчислюється в місяцях.
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків менша, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу за формулою: ТП = Св : В, де ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається у місяцях; Св - сума єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, сплаченого за відповідний місяць; В - мінімальний розмір страхового внеску за відповідний місяць.
До страхового стажу прирівнюється трудовий стаж, набутий працівником за час роботи на умовах трудового договору (контракту) до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням».
Основами законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зокрема, статтею 4, визначено, що залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування:
- пенсійне страхування;
- страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності;
- медичне страхування;
- страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності;
- страхування на випадок безробіття;
- інші види страхування, передбачені законами України.
Судом встановлено, що працівниця позивача не знаходилась у соціальній відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами та відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до статей 17, 18 Закону України «Про відпустки», оскільки не була працевлаштована у цей період.
Відповідно до статті 22 Закону №1105-XIV допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків, як необхідності догляду за хворою дитиною; догляду за дитиною віком до трьох років або дитиною-інвалідом віком до 18 років у разі хвороби матері або іншої особи, яка доглядає за цією дитиною.
Розмір допомоги по тимчасовій непрацездатності визначений статтею 24 Закону №1105-XIV, так допомога по тимчасовій непрацездатності виплачується застрахованим особам залежно від страхового стажу в таких розмірах:
1) 50 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж до трьох років;
2) 60 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж від трьох до п'яти років;
3) 70 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж від п'яти до восьми років.
Відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.
Статтею 4 Закону №2464-VI визначено, що платниками єдиного внеску є, зокрема:
- органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для таких осіб:
- - осіб, які отримують допомогу по тимчасовій непрацездатності, перебувають у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами і отримують допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами;
- - осіб, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини;
- фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Розмір єдиного внеску для кожної категорії платників, визначених Законом №2464-VI, та пропорції його розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування встановлюються з урахуванням того, що вони повинні забезпечувати застрахованим особам страхові виплати і соціальні послуги, передбачені законодавством про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; фінансування заходів, спрямованих на профілактику страхових випадків; створення резерву коштів для забезпечення страхових виплат та надання соціальних послуг застрахованим особам; покриття адміністративних витрат із забезпечення функціонування системи загальнообов'язкового державного соціального страхування.
З матеріалів справи вбачається, що на запит Голови Правління ПрАТ «Укренерготранс» від 31.05.2017 року №3.18-126, листом від 02.06.2017 року №1866 Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради повідомило, що:
- відповідно до Закону України від 21.11.1992 року №2811-XII «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» громадянка ОСОБА_8 перебувала на обліку в управлінні та отримувала допомогу при народженні дитини та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період: з 23.05.2011 року по 31.12.2011 року, з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, з 01.01.2014 року по 24.03.2014 року;
- згідно «Порядку нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 року №178, управління нараховувало та подавало звіт про нарахування та сплату єдиного внеску по ОСОБА_8 до Державної фіскальної служби України.
Механізм сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за осіб, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або допомогу при народженні дитини визначено «Порядком нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2011 року №178.
Згідно пунктів 3, 4 вказаного Порядку №178 єдиний внесок нараховується у розмірі 22 відсотки суми допомоги або компенсації. За вказаних осіб єдиний внесок визначається у розмірі мінімального страхового внеску за кожну особу, встановленого законом. Нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на кожну особу, що дорівнює двадцяти п'яти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом.
Обчислення єдиного внеску провадиться такими платниками єдиного внеску, як, зокрема, районними (міськими) управліннями праці та соціального захисту населення. Обчислення єдиного внеску за осіб провадиться на підставі бухгалтерських та інших документів, які підтверджують нарахування (обчислення) допомоги.
Відповідно до пунктів 2, 3, 4 Положення №10-1 Пенсійний фонд України формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру.
Реєстр застрахованих осіб забезпечує:
- облік застрахованих осіб у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію;
- накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування;
- нарахування та облік виплат за окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.
Індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб надаються страхувальникам та/або застрахованій особі на паперових носіях за формою згідно з додатком 1 або додатком 2 до цього Положення №10-1.
Додатком 1 до Положення №10-1 затверджена форма ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу», а додатком 2 форма ОК-7 «Індивідуальні відомості про застраховану особу».
Довідка за формою ОК-7 формується за період з 2011 року і містить відомості про суми заробітної плати, з якої сплачується єдиний соціальний внесок (у межах максимальної величини) та страховий стаж. "Позначка про сплату внесків" в довідках ОК-5, ОК-7 позначається словами "Так" або "Ні". Якщо в довідках суму заробітної плати вказано, але внески не сплачено (відмітка "Ні"), то такий місяць до страхового стажу не зараховується.
З довідки за формою ОК-7 вбачається, що за працівницю позивача протягом періоду отримання допомоги, а саме за період 23.05.2011 року по 24.03.2014 року, сплачувались страхові внески у складі єдиного внеску Управлінням праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті ради (код 03192514) у вказані періоди щомісячно проставлена відмітка «Так».
Таким чином, висновок акту перевірки про невключення до страхового стражу ОСОБА_8 періоду отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є помилковим та таким, що суперечить вищенаведеним нормам права.
З огляду на викладене, рішення №157 від 16 червня 2017 року, прийняте на підставі такого висновку, є необґрунтованим та підлягає скасуванню, що є підставою для задоволення позову та присудження на користь позивача судових витрат.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Укренерготранс" до Соборної районної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування акту та рішення - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення №157 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, винесене 16 червня 2017 року Соборною районною виконавчою дирекцією Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.
Присудити на користь Приватного акціонерного товариства "Укренерготранс" за рахунок бюджетних асигнувань Соборної районної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності судовий збір у розмірі 1600 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 31 липня 2017 року.

Суддя І.О. Верба