Справа № 420/675/17
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Стеценко О.С.
Суддя-доповідач - Гайдар Андрій Володимирович
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року справа №420/675/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гайдара А.В.,

суддів: Василенко Л.А., Ханової Р.Ф.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Марківського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області на постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 27 червня 2017 р. у справі № 420/675/17 за позовом ОСОБА_2 до Марківського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до УПФУ в Новопсковському районі Луганскьої області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. В позовній заяві позивач просив суд:

визнати дії УПФУ в Новопсковському районі Луганської області протиправними;

зобов'язати УПФУ в Новопсковському районі Луганської області призначити пенсію згідно п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» розділу XV п.2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». (арк.справи 2)

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 02 червня 2017 року здійснено процесуальне правонаступництво відповідача, замінено Управління пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області на його правонаступника - Марківське об'єднане управління пенсійного фонду України Луганської області. (арк.справи 32-35, 44)

27 червня 2017 року позивачем надано суду уточнену позовну заяву, в якій ОСОБА_2 просить зобов'язати Марківське ОУПФУ Луганської області призначити пенсію згідно п. «б» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» розділу ХV п.2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». (арк.справи 63)

Постановою Новопсковського районного суду Луганської області від 27 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено; зобов'язано Марківське об'єднане управління пенсійного фонду України Луганської області призначити ОСОБА_2 пенсію згідно п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 2 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Присуджено ОСОБА_2 з Державного бюджету України судовий збір, сплачений за подання позову, у сумі 642 грн. 00 коп. (арк.справи 66-68)

Відповідач не погодився з судовим рішенням, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції неправомірно застосовано до спірних правовідносин п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки рішенням Луганської обласної ради від 03.10.2010 року № 34/19 прийнято рішення про припинення шляхом ліквідації юридичної особи Білолуцького державного комунального підприємства по виробництву м'ясокісткового борошна. Розпорядженням голови обласної ради від 13.10.2011 року № 431 головою ліквідаційної комісії призначено начальника кредитно-фінансового забезпечення, економічного аналізу і прогнозування розвитку АПК головного управління агропромислового розвитку Кузнецова А.Л. Постановою КМУ від 31.01.2015 року № 22 «Про здійснення Луганською обласною державною адміністрацією функцій Луганської обласної ради в частині бюджетних повноважень» передбачено, що Луганська військово-цивільна адміністрація на проведення антитерористичної операції здійснює функції Луганської обласної ради лише в частині бюджетних повноважень. Станом на 08.02.2016 року повноваження на видачу довідок, які характеризують пільговий характер роботи на Білолуцькому державному комунальному підприємстві по виробництву м'ясо-кісткового борошна не передавались жодній організації (установі). (арк.справи 18-19)

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

За правилами частини першої ст. 195 кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів встановила наступне. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до управління із заявою про призначення пенсії відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». До заяви позивачем додано: копія паспорта, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; трудова книжка, військовий квиток та інші документи. (арк.справи 4-17)

Рішенням УПФУ в Новопсковському районі Луганської області від 12.12.2016 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії, у зв'язку з тим, що довідку від 08.02.2016 року № 25-63 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видану головою ліквідаційної комісії Кузнецовим А.Л., яку надав позивач до управління видана безпідставно, оскільки у голови ліквідаційної комісії не має повноважень видавати такі довідки. (арк.справи 18,19)

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових, умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 26 років (дата звернення в період з 01.04.2016 по 31.04.2017) у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з п.16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 (далі - Закон №1058) положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, а п.2 ст. 24 Закону №1058 передбачає, що страховий стаж за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку обчислюється на підставі документів та у порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим законом.

Особам (чоловікам), які працювали до введення в дію Закону №1058 на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше чинним законодавством відповідно до п. "б" ст. 13, ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії за віком на пільгових умовах призначаються за умови, якщо вони були зайняті повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників і мають повний стаж роботи (25 років), з них не менше 12 років 6 місяців на роботах з шкідливими і важкими умовами праці.

Зокрема, правом на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно розділу ХХХ «Агрохімічне обслуговування сільського господарства. Збір, переробка та утилізація трупів тварин» Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994, користуються водії автомобілів, зайняті збором та перевозкою трупів тварин (позиція 2350100а-11442). Аналогічна інформація міститься у Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 10 від 26.01.1991.

При цьому, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи, що передбачено Порядком застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Мінпраці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умови праці після 21.08.1992.

Як вбачається з трудової книжки на ім'я ОСОБА_2, останній 18.02.1984 року був прийнятий на роботу водієм 3 класу на Білолуцький завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна, 15.07.1988 присвоєно 3 клас, наказом №6/к від 15.01.1992 перейменовано професію на водія автомашини, зайнятого збиранням та перевезенням трупів тварин, наказом №53 від 23.12.1994 підтверджено право на пільгову пенсію, відповідно до списку №2 за результатами атестації робочого місця, 01.03.2002 звільнений за згодою сторін. Загальний трудовий стаж 25 років.

Згідно архівних довідок №01-42/68, 01-42/69, 01-42/70, 01-42/74 від 02.02.2016, виданих Новопсковською районною комунальною установою «Об'єднаний трудовий архів Новопсковського району», ОСОБА_2 працював на Білолуцькому заводі по виробництву м'ясо-кісткового борошна та з 1984 року по 1999 рік кожного місяця отримував заробітню плату.

Відповідно до довідки №01-42/202 виданої 10.03.2016 Новопсковською районною комунальною установою «Об'єднаний трудовий архів Новопсковського району», ОСОБА_2 працював на Білолуцькому заводі по виробництву м'ясо-кісткового борошна водієм ГАЗ 53 Б та займався перевезенням «трупного сырья» (так у документі) з 1984 року по 1999 рік, відповідно до подорожніх листів.

Виходячи з положень ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні належні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (п. 20 вищевказаного Порядку).

Таким чином наявність у позивача трудової книжки, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію на пільгових умовах, відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не спростовує наявності у працівника пільгового стажу роботи, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах.

Колегія суддів зазначає, що позивачем відповідачу надані документи відповідно до вимог п.2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1.

Як підставу для відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідач визначив, що довідка про підтвердження наявного трудового стажу позивача видана неналежною особою - головою ліквідаційної комісії.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги стосовно безпідставності видачі даної довідки та правомірності її неврахування пенсійним органом при вирішенні питання про призначення пенсії позивачу, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, довідка № 25-63 від 08.02.2016 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (арк.. справи 4), відповідає вимогам додатка №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що станом на 08.02.2016 року повноваження на видачу довідок, які характеризують пільговий характер роботи на Білолуцькому державному комунальному підприємстві по виробництву м'ясокісткового борошна не передавались жодній організації (установі), колегія суддів вважає їх неприйнятними з огляду на наступне.

Розпорядженням голови Луганської обласної ради від 13.10.2011 року № 431, на яке посилається заявник апеляційної скарги, головою ліквідаційної комісії даного підприємства призначено начальника відділу кредитно-фінансового забезпечення, економічного аналізу і прогнозування розвитку АПК Головного управління агропромислового розвитку Кузнецова А.Л.

Відповідачем не надано суду як першої так і апеляційної інстанції доказів того, що даний наказ скасований або втратив силу.

Таким чином, вищезазначена довідка підписана повноважною особою - головою ліквідаційної комісії.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів звертає увагу, що до повноважень відповідача як пенсійного органу не входить встановлення відсутності компетенції у іншого органу або посадової особи.

Таким чином, виходячи з наведеного, колегія суддів зазначає, що відповідачем рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу прийнято неправомірно.

Також колегія суддів звертає увагу, що позивачем заявлені позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію згідно п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 2 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто здійснити певні дії.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію (стаття 58 зазначеного Закону) він функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону та Положення про Пенсійний фонд України, яке затверджує Президент України.

Прийняття рішення начальником управління в межах спірних відносин є способом реалізації владних повноважень в розумінні вищенаведених конституційних принципів.

Відповідно до ч.2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог та інтересів тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає необхідним визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ в Новопсковському районі Луганської області від 12 грудня 2016 року про відмову позивачу в призначенні пенсії.

Крім того, під час апеляційного провадження з'ясовано, що судом першої інстанції не встановлена дата, з якої позивачу потрібно здійснити призначення пенсії.

Відповідно до ч.1 ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії призначається з дня звернення за пенсією.

Колегією суддів встановлено, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії 12 вересня 2016 року (арк. справи 18), тому порушені права позивача підлягають відновленню з 12 вересня 2016 року.

Зазначене позбавляє можливості залишення без змін постанови суду першої інстанції щодо не визначення початкової дати перерахунку пенсії, і призводить до необхідності скасування постанови суду першої інстанції та задоволення позовних вимог з урахуванням ч.2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням вимог ст..94 КАС України колегія суддів вважає необхідним присудити на користь ОСОБА_2 з Марківського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір, сплачений за подання позову, у сумі 642 (шістсот сорок дві) грн. 00 коп.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду.

Згідно п.4 ч.1 ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, якщо судом першої інстанції при ухваленні рішення допущено порушення норм матеріального або процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нової про задоволення позовних вимог з урахуванням ч.2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ч.ч.1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195,197, п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, 211 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Марківського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області на постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 27 червня 2017 р. у справі № 420/675/17 - задовольнити частково.

Постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 27 червня 2017 р. у справі № 420/675/17 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Марківського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Управління пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області від 12 грудня 2016 року про відмову в призначенні пенсії за заявою ОСОБА_2 від 12 вересня 2016 року.

Зобов'язати Марківське об'єднане управління пенсійного фонду України Луганської області здійснити призначення пенсії ОСОБА_2 згідно п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 2 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням довідки № 25-63 від 08.02.2016 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, з 12 вересня 2016 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_2 з Марківського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір, сплачений за подання позову, у сумі 642 (шістсот сорок дві) грн. 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції

Колегія суддів : А.В. Гайдар

Л.А. Василенко

Р.Ф.Ханова