Справа № 802/859/17-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

02 серпня 2017 р. Справа № 802/859/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання: Демченка А.М.,

за участю представників сторін

позивача: ОСОБА_1,

представників відповідача: Хоменчук К.Л., Удовицької Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці

адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області

про визнання протиправним та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовом звернувся ОСОБА_1 до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області від 27.04.2017 року, щодо порушення дисциплінарного провадження та від 19.05.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності з накладенням дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю на строк шість місяців та зобов'язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Вінницької області повторно провести перевірку відомостей про дисциплінарний проступок, викладений у сказі ОСОБА_4 та повторно вирішити питання про порушення дисциплінарної справи або відмову в її порушенні.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 27.04.2017 року дисциплінарна палата Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області ухвалила рішення про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 за скаргою громадянина ОСОБА_4. Дисциплінарна справа призначалась до розгляду на 12.05.2017 року та на 19.05.2017 року.

Рішенням дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області від 19.05.2017 року (а.с. 27-40) за скаргу громадянина ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення ст. 34 п. 2, пп. 3, пп. 5, Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст. 27 Правил адвокатської етики та застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю на строк шість місяців.

Не погоджуючись з рішеннями дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували та просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень. Пунктом 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно;6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, окрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши докази, які є у справі, суд встановив наступне.

До дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 15.02.2017 року подано скаргу відносно дій ОСОБА_1 у скаржник просив порушити дисциплінарну справу та накласти дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю (том 2, а. с.18-23). Відповідачем у довідці (том 1, а. с. 42-51 ) за результатами перевірки доводів скарги ОСОБА_4 на дії адвоката ОСОБА_1 закріплено висновок, а саме, що враховуючи недоліки, допущені адвокатом ОСОБА_1 при складанні касаційних скарг до Вищого спеціалізованого суду України від імені потерпілої ОСОБА_5, вважається за необхідне порушити дисциплінарне провадження за скаргою ОСОБА_4

27.04.2017 року дисциплінарна палата Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області ухвалила рішення про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1.

Дисциплінарна справа призначалась до розгляду на 12.05.2017 року та на 19.05.2017 року. На засідання дисциплінарної палати позивач ОСОБА_1 не з'являвся, хоча запрошувався листами №73 від 28.04.2017 року (том 2, а. с. 224) та листом №78 від 03.05.2017 року (том 2, а. с.217). Вказані листи із запрошеннями на засідання дисциплінарної палати адвокатів надсилались позивачу на адресу вказану в єдиному реєстрі адвокатів України.

Запрошення на засідання дисциплінарної палати адвокатів на 19.05.2017 року направлено і на електронну адресу ОСОБА_1

Електронною поштою на адресу голови дисциплінарної палати адвокатів позивач повідомив, що знаходиться відпустці з 10 по 26 травня 2017 року, повідомлень не отримував, а тому просить розгляд дисциплінарної справи відкласти.

Досліджуючи скаргу ОСОБА_4 відповідачами з'ясовано, що касаційну скаргу потерпілій ОСОБА_5 на ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 24 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 04 лютого 2016 року написав адвокат ОСОБА_1 В касаційній скарзі порушувалось питання про перегляд судових рішень. Відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Зазначені законодавчі приписи залишилось поза увагою адвоката ОСОБА_1 Зі змісту поданої скарги вбачається недотримання адвокатом приписів ст. 427 КПК України. Зокрема, адвокат у скарзі зосередився на доведенні недостовірності окремого доказу - висновку СМЄ про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_6 покладеного в основу ухваленого щодо ОСОБА_7 обвинувального вироку, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції. При цьому не наведено обґрунтування істотного порушення вимог кримінально-процесуального закону, визначення яких міститься у ст. 412 КПК, а також правил Глави 34 цього Кодексу, а відтак відсутнє правове обґрунтування вимоги щодо скасування судових рішень на підставі, передбаченій п.1 ч. 1 ст.438 КПК.

Касаційна скарга за відсутності такого обґрунтування не мала перспектив для відкриття касаційного провадження.

На недоліки касаційної скарги Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернув увагу в ухвалі від 28.04.2016 року та залишив її без руху, надавши строк для усунення недоліків.

Однак, в межах наданого строку недоліки касаційної скарги не були усунуті та подана аналогічна за змістом касаційна скарга без відповідного обґрунтування скасування оспорюваних ухвал на підставі, передбаченій п.1 ч.1 ст.438 КПК, а тому ухвалою від 06.06.2016 року касаційна скарга потерпілої ОСОБА_5 касаційним судом була повернута.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 59 Конституції України для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон №5076-VI) та Правилами адвокатської етики, затверджених рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісія адвокатури від 17.11.2012, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин та Положенням про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, яке затверджено рішенням Ради адвокатів України №120 від 30.08.2014року.

Пунктом 4 частини третьої статті 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

Згідно з частиною п'ятою статті 50 Закону №5076-VI кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури наділена повноваженнями приймати рішення про зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю.

Це свідчить про те, що суспільний інтерес, а відтак і публічно-правовий характер правовідносин випливає з повноти реалізації функцій адвокатури із захисту прав невизначеного кола осіб.

Порядок притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності врегульований Розділом VІ Закону №5076-VI, яким визначені загальні умови та підстави притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності (статті 33-34); стадії дисциплінарного провадження і перевірка відомостей (статті 37-38); процедура розгляду дисциплінарної справи (статті 39-40); прийняття рішення у дисциплінарній справі та строки його оскарження (статті 41-42).

Із змісту наведених норм вбачається, що рішенню щодо притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності передує обов'язкова процедура дисциплінарного провадження, що складається із стадій, визначених статтею 37 Закону №5076-VI, якою визначено, що дисциплінарне провадження складається з таких стадій:

1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката;

2) порушення дисциплінарної справи;

3) розгляд дисциплінарної справи;

4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Враховуючи те, що рішення про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката є невід'ємною частиною процедури дисциплінарного провадження, завершальною стадією якої є прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності, зокрема, позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю, суд вважає, що спірні правовідносини є публічно-правовими, тому підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Така правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 25 жовтня 2016 року № К/800/10857/16.

Так, згідно зі статтею 33 Закону №5076-VI передбачено, що дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Відповідно до частин 1, 3, 10, 11 статті 50 Закону № 5076-VI кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури утворюється з метою визначення рівня фахової підготовленості осіб, які виявили намір отримати право на заняття адвокатською діяльністю, та вирішення питань щодо дисциплінарної відповідальності адвокатів.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури діє у складі кваліфікаційної та дисциплінарної палат. Кваліфікаційна палата утворюється у складі не більше дев'яти членів, дисциплінарна - не більше одинадцяти членів палати.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є юридичною особою і діє відповідно до цього Закону, інших законів України та положення про кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури.

Установчим документом кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури є положення про кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, яке затверджується Радою адвокатів України.

Статтею 43 Закону №5076-VI визначено, що адвокатське самоврядування ґрунтується на принципах виборності, гласності, обов'язковості для виконання адвокатами рішень органів адвокатського самоврядування, підзвітності, заборони втручання органів адвокатського самоврядування у професійну діяльність адвоката.

Частиною другою статті 46 Закону №5076-VI передбачено, що адвокатське самоврядування здійснюється через діяльність конференцій адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), рад адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, ревізійних комісій адвокатів регіонів (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вищої ревізійної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, з'їзду адвокатів України.

Отже, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" регламентовано повноваження кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України, здійснювати дисциплінарне провадження стосовно адвоката.

Згідно пункту 1.2.1 рішення Ради адвокатів України від 17.12.2013 №268 регламент визначає порядок роботи КДКА, процедуру проведення засідань, прийняття рішень з питань, що належать до її повноважень, та з питань внутрішньої діяльності КДКА.

Пункт 4.1 рішення Ради адвокатів України від 17.12.2013 №268 визначає, що компетенція кваліфікаційно-дисциплінарної комісії регіону встановлюється у відповідності до положень Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (Закон № 5076-VI), Положення про кваліфікаційно-дисциплінарну комісію, рішень з'їзду адвокатів України, Ради адвокатів України, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Пунктом 4.2.4 рішення Ради адвокатів України від 17.12.2013 №268 визначено, що Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія регіону безпосередньо та через повноваження кваліфікаційної та дисциплінарної палат комісії здійснює дисциплінарне провадження стосовно адвокатів.

Відповідно до підпункту 4.3.2 пункту 4.3 рішення Ради адвокатів України від 17.12.2013 №268 юрисдикція кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури розповсюджується: при вирішенні питання дисциплінарної відповідальності - на адвокатів, адреса робочого місця яких, відповідно до Єдиного реєстру адвокатів України, визначена у даній територіально-адміністративній одиниці, за виключенням випадків, встановлених Радою адвокатів України.

Частиною 2 статті 17 Закону №5076-VI адресою робочого місця адвоката є місцезнаходження обраної адвокатом організаційної форми адвокатської діяльності або адреса фактичного місця здійснення адвокатської діяльності, якщо вона є відмінною від місцезнаходження обраної адвокатом організаційної форми адвокатської діяльності. У разі наявності декількох адрес робочих місць адвоката до Єдиного реєстру адвокатів України вноситься лише одна адреса робочого місця адвоката.

Суд зазначає, що встановлений законом особливий порядок здійснення дисциплінарного провадження відносно адвоката передбачає обов'язкові умови, які повинні бути дотримані суб'єктами владних повноважень та іншими особами у відповідній дисциплінарній процедурі.

Відповідно до частини першої статті 52 Закону №5076-VI, Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є колегіальним органом, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

За приписами частини четвертої статті 52 Закону №5076-VI до повноважень Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури належить:

1) розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури;

2) узагальнення дисциплінарної практики кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури;

3) виконання інших функцій відповідно до цього Закону.

Частиною п'ятою статті 52 Закону №5076-VI визначено, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право:

1) залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін;

2) змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури;

3) скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення;

4) направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов'язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії.

Частиною першою статті 41 Закону №5076-VI обумовлено, що за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу.

Стосовно того, що позивач зазначає, що не був уповноважений надавати правову допомогу ОСОБА_5, на момент подачі касаційної скарги і не знав про існування додаткової угоди від 20.08.2015 року до договору про надання правової допомоги № 01/13 від 29.07.2013 року, а заяву про перегляд вироку суду підготував без договору і не в рамках адвокатської діяльності. Відповідачем досліджено, що всі дії з підготовки касаційної скарги, її складання, переробки і відправки до касаційного суду здійснювались адвокатом не як прояв доброчинності, а відповідно до зазначеної угоди. А позицію адвоката розцінює як намагання виправдати неналежно виконану адвокатську роботу.

Крім того, слід зважити на те, що 17.03.2015 року адвокат ОСОБА_1 отримав від громадянки ОСОБА_5 на три роки довіреність вести її справи у судових органах України будь-якої ланки (том 2, а. с. 24).

Посилання позивача на те, що він був необізнаний про засідання палати 12.05.2017 року, а тому його неявка на засідання палати 19.05.2017 року не була повторною, оскільки в розумінні ч.4 п.2 ст.40 Закону №5076-VI неявка адвоката чи особи, яка ініціювала питання дисциплінарної відповідальності адвоката, на засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без поважних причин за умови наявності доказів завчасного повідомлення зазначених осіб про місце, день і час засідання не перешкоджає розгляду дисциплінарної справи. У разі повторної неявки зазначених осіб на засідання палати розгляд справи здійснюється за їх відсутності незалежно від причин неявки.

Так, відповідно до пунктів 45, 46 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, яке затверджене рішенням Ради адвокатів України №120 від 30.08.2014року, що у разі неможливості з поважних причин брати участь у засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури адвокат, стосовно якого розглядається справа, може надати по суті порушених питань письмові пояснення, які додаються до матеріалів справи. Письмові пояснення адвоката, який не з'явився для участі в засіданні, оголошуються на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Неявка адвоката чи особи, яка ініціювала питання дисциплінарної відповідальності адвоката, на засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без поважних причин, за умови наявності доказів завчасного повідомлення зазначених осіб про місце, день і час засідання, не перешкоджає розгляду дисциплінарної справи по суті. У разі повторної неявки зазначених осіб на засідання палати, розгляд справи здійснюється за їх відсутності незалежно від причин неявки

А тому, суд зазначає, що у відповідності із зазначеною нормою закону дисциплінарна справа, призначена на 12.05.2017 року з причини відсутності адвоката ОСОБА_1 не розглядалася. Повторно розгляд дисциплінарної справи був призначений на 19.05.2017 року. Суд вважає, що дисциплінарна справа відносно позивача була розглянута відповідачем за його відсутності, що не суперечить ч.4 п.2 ст.40 Закону та п. 46 Положення.

Стосовно послання позивача, що він перебував у відпустці у проміжок часу, коли дисциплінарною палатою був призначений розгляд дисциплінарної справи, суд зазначає, що позивач знав про існування скарги громадянина ОСОБА_4 на дії адвоката ОСОБА_1 Дана обставина підтверджується тим, що під час перевірка скарги, адвокату було запропоновано надати письмові пояснення, які з долученням копій документів адвокат надавав двічі. Про те, що він йде у відпустку про затвердженому графіку відпусток, позивач відповідача не повідомив ніяким чином.

А тому, суд критично розцінює посилання позивача, що він не являвся на засідання КДКА Вінницької області 12.05.2017 р та 19.05.2017 року, так як перебував у щорічній відпустці.

Згідно до ст. ст. 13, 14 Закону України «Про адвокатуру» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Він може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки. Адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив, яким і являється адвокатське бюро «Володимир Радіщев".

Але, суд зауважує, що адвокати не є суб'єктами трудових правовідносин, з ними не укладається трудо вий договір на здійснення адвокатської діяльності, адвокат не є службовцем, його не приймають на роботу і не звільняють, адже свій статус і повноваження, як адвокат, набуває з отриманням свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, а втрачає їх з анулю ванням цього свідоцтва. Однак, маючи свідоцтво, може не займа тися цим видом діяльності. Адвокат не отримує заробітної плати, а одержує від свого клієнта плату (гонорар) на підставі договору по подання правової допомоги. Правом на щорічну відпустку ад вокат може користуватися на свій розсуд залежно від зайнятості в судовому процесі або у виконанні іншого доручення клієнта. Він не отримує оплачуваної відпустки, оскільки його заробітком є ли ше гонорар.

В ході судового розгляду справи позивач посилався на невмотивованість рішення дисциплінарної палати при застосуванні такого виду дисциплінарного стягнення, як зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на 6 місяців. У рішенні дисциплінарної палати зазначено, що "Дисциплінарна палата КДКА Вінницької області бере до уваги, що частиною 2 статті 31 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачені виключні умови для застосування такого стягнення, як зупинення права на заняття адвокатською діяльністю та розцінює дії адвоката ОСОБА_1 щодо неналежного виконання своїх професійних обов'язків як грубе одноразове порушення правил адвокатської етики".

Відповідно до статті 35 Закону № 5076-VI За вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; 3) для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України. Адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку.

Представники відповідача зазначили, що з урахуванням значного об'єму роботи, виконаної адвокатом, дисциплінарна палата не обрала максимальний термін зупинення права на заняття адвокатською діяльністю. Крім того, дисциплінарна палата не задовольнила прохання ОСОБА_4 з яким він звернувся у скарзі до КДКА Вінницької області, про позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю адвоката ОСОБА_1

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначений законом компетенції органу який видав цей акт. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не можуть бути підставою для визнання його недійсним, якщо інше не передбачене законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваного рішення, а позивачем не надано достатньо доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовані позовні вимоги, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області від 27.04.2017 року, від 19.05.2017 року; зобов'язання повторно провести перевірку відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар