Справа № 233/1003/17
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мартиненко В.С.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року справа №233/1003/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.

суддів Василенко Л.А.,

Ханової Р.Ф.,

при секретареві судового засідання Томах О.О.

за участю

відповідача 1 Люліна В.Г. (за довіреністю)

представника відповідача2 Задоєнко О.В. (за довіреністю) в режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2017 року у справі № 233/1003/17 за позовом ОСОБА_6 до Поліцейського взводу № 5 роти реагування патрульної поліції головного управління національної поліції України в Донецькій області старшого сержанта поліції Люліна Володимира Геннадійовича та Головного управління національної поліції України в Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2017 року у справі № 233/1003/17 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_6 до Поліцейського взводу № 5 роти реагування патрульної поліції головного управління національної поліції України в Донецькій області старшого сержанта поліції Люліна Володимира Геннадійовича та Головного управління національної поліції України в Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовлено у повному обсязі. (арк.справи 110-113)

Позивач та його представник не погодилися з постановою суду першої інстанції, подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (арк. справи 121,122)

Апеляційний розгляд справи здійснювався із застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України в режимі відеоконференції за приписами статті 122-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідач 1 та представник відповідача 2 заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, були належним чином повідомлені про час, дату та місце слухання справи.

До суду апеляційної інстанції надійшло письмове клопотання представника позивача про відкладення розгляду апеляційної скарги в зв'язку з хворобою.

Однак, колегія суддів вважає дане клопотання таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Позивач ОСОБА_6 належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи (що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки та копій документів 24.07.2017 року), від нього не надходило ніяких заяв про особисту участь при апеляційному розгляді справи. Колегія суддів зазначає, що явка сторін та їх представників в судове засідання не визнавалась судом апеляційної інстанції обов'язковою та вважає, що неявка представника позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, думку відповідача 1 та представника відповідача 2, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

18.02.2017 року на 671 км. автошляху Київ-Харків-Довжанський поліцейським взводу №5 роти реагування патрульної поліції Головного управління національної поліції України в Донецькій області старшим сержантом поліції Люліним В.Г. складено постанову серія АР №959312 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень щодо ОСОБА_6, який керуючи транспортним засобом Volkswagen caddy kombi, номерний знак НОМЕР_1, порушив п.п. 2.9 (в) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме: в темну пору року не освітлювався задній державний номерний знак. (арк.справи 2)

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є правомірність прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП.

Колегія суддів зазначає, що згідно вимог п. 2.9 в Правил Дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобами з номерним знаком, що не освітлений у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості.

Частиною 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

За приписами статті 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених частинами 1, 2 , 3, 5 і 6 статті 121 КпАП України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і

підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395зареєстр. в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853, затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно з п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. ст. 10, 14 ЗУ «Про дорожній рух» до компетенції власників транспортних засобів належить здійснення заходів щодо розвитку, експлуатації та утримання у справному технічному стані транспортних засобів; учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

В позовній заяві позивач не заперечував факт того, що він керував транспортним засобом в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, про що він письмово дав пояснення на місці події, доказів на спростування цього факту суду як першої, так і апеляційної інстанції не надав, а тому відповідачем правомірно було прийнято постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, в письмових поясненнях, викладених російською мовою, відсутні посилання позивача щодо необхідності забезпечення його перекладачем та адвокатом, інші зауваження щодо відсутності вини або відібрання пояснень у свідків пасажирів вказаного транспортного засобу (арк.. справи 91), проте в судовому засіданні в суді першої інстанції підтвердив, що поспішав їхати далі, в зв'язку з чим недоліки в освітлені номерного знаку виправив на місці.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини позивача, з огляду на наступне.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення складена відповідачем у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова у справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП підписана позивачем, копія постанови ним отримана.

За приписами ч.2 ст.72 КАС України довести правомірність своїх дій чи бездіяльності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень. Разом з тим, відповідно до принципу змагальності, закріпленого уст..11 КАС України, сторона має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Позивач не надав належних доказів на спростування встановленого порушення вимог п. 2.9 в ПДР України. За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Також колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо розгляду клопотання про залучення перекладача при розгляді справи у суді першої інстанції, оскільки частиною 2 статті 68 та частиною 4 статті 160 КАС України не передбачено обов'язковість постановлення ухвали у нарадчій кімнаті за результатами даного клопотання.

Також колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутнє письмове клопотання про залучення перекладача та представником позивача не доведено, що ним у клопотанні зазначалась особа конкретного перекладача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195,196, п.1 ч.1 ст. 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2017 року у справі № 233/1003/17 - залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2017 року у справі № 233/1003/17 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 08 серпня 2017 року. Повний текст ухвали складений та підписаний колегією суддів протягом п'яти днів.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Гайдар

Судді: Л.А.Василенко

Р.Ф.Ханова