Справа № 751/2133/17
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 751/2133/17 Головуючий у 1-й інстанції: Цибенко І.В. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А
08 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Федотова І.В.,
суддів: Троян Н.М. та Чаку Є.В.,
за участю секретаря Часник А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову на Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач) про визнання неправомірним рішення відповідача щодо відмови йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби; скасування рішення від 31 березня 2017 року № 31 виражене у формі Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині відмови йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги , у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії; зобов`язання відповідача призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням йому третьої групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності; встановити судовий контроль за виконанням рішення суду відповідачем та зобов`язання відповідача протягом місяця з дня набрання рішенням суду законної сили подати звіт про його виконання.
Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26 травня 2017 року адміністративний позов було задоволено частково.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв`язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.
В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст.. 195 КАС суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.12.2016 у справі 751/6950/16-а позов ОСОБА_1 було задоволено, визнано неправомірними дії Міністерства оборони України та зобов`язано відповідача вчинити певні дії.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2017 постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.12.2016 залишено без змін ( а.с. 20-22).
Вказаними рішеннями, відносно позивача були встановлені обставини того, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил колишнього Радянського Союзу з 11 листопада 1981 року по 19 жовтня 1983 року, в тому числі в період з 05 травня 1987 року по 22 січня 1989 року приймав участь в бойових діях в республіці Афганістан, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_1 (а.с. 11).
Відповідно до витягу з протоколу № 804 від 21 березня 2014 року Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв ОСОБА_1 - поранення, контузія головного мозку, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.13).
Згідно висновку спеціаліста від 21 березня 2014 року № 533/ж, рубці, які залишились після отримання ним вогнепального осколкового поранення є наслідком загоєння ран, що могли утворитися в результаті вогнепальних (осколкових) поранень, які могли бути отримані у 1988 році (а.с. 12).
Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0128949 від 12 червня 2014 року ОСОБА_1 первинно встановлена: III група інвалідності. Причина інвалідності: поранення, контузія, МВТ, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВА № 012495 від 02 липня 2015 року ОСОБА_1 повторно встановлена: III група інвалідності. Причина інвалідності: поранення, контузія, МВТ, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 14).
Вищезазначеною постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.12.2016, яка була залишена в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2017, було визнано неправомірними дії Міністерства оборони України щодо повернення на доопрацювання заяви з доданими документами про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, скасовано Протокол засідання комісії про повернення документів ОСОБА_1 та зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги з доданими до неї документами (а.с.13-17).
На виконання постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.12.2016, Міністерство оборони України розглянуло питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги.
Як вбачається із протоколу №31 від 31.03.2017 комісія прийшла до висновку про відмову у призначенні одноразової допомоги ОСОБА_1 , оскільки заявником не подано документів про обставини поранення ( а.с. 23).
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, та таким, що винесене на підставі повного і всебічного вивчення фактичних обставин справи, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з пп. 4 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується, в тому числі, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
З аналізу наведених норм Закону вбачається, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Підпунктом 1 пункту 6 Порядку визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість доводів Міністерства оборони України про те, що позивачем не надано документ, що свідчить про обставини поранення, з огляду на наступне.
Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ № 0128949 підтверджується, що ОСОБА_1 вперше призначено інвалідність ІІІ групи, дата огляду 12 червня 2014 року, причина інвалідності: поранення, контузія, МВТ, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії ( а.с. 14).
Відповідно до п. 21.7 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Положення № 402) постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).
При медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи) (п.21.8 Положення № 402).
Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, при наданні висновку про причинний зв`язок поранення позивача, Центральною військово-лікарською комісією встановлювались обставини отримання поранення та зроблено висновок, що захворювання так пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Крім того, висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 21.03.2014 №533/ж містить інформацію, що при судово-медичному обстеженні у позивача було виявлено рубці, які є наслідком загоєння ран, що могли утворитися внаслідок вогнепальних (осколочних) поранень, які могли отримані в 1988 році.
З огляду на це є вірним висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про визнання неправомірним та скасування рішення відповідача від 31.03.2017 року №31 в частині відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Відповідно до ст. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у справах, в яких позивач оскаржує протиправні дії чи бездіяльність відповідача у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач.
У випадку коли поданих доказів достатньо для того, щоб зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення чи зробити ту чи іншу дію суд вправі обрати такий спосіб захисту порушеного права.
Обрана судом форма захисту порушених прав у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.
Втручанням у дискреційні повноваження суб`єкту владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.
При цьому, колегією суддів враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.
За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.
Керуючись ст.ст.41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26 травня 2017 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:
Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Троян Н.М.

Чаку Є.В.