Справа № 761/46152/16-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

07 серпня 2017 року м. Київ К/800/26973/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про перерахунок пенсії державного службовця,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправними дії відповідача та зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату йому пенсії державного службовця. В обґрунтування позову зазначав, що йому призначено пенсію державного службовця і він має право на її перерахунок, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до нормативно-правових актів» (далі - постанова КМ України № 1013), оскільки з 01 грудня 2015 року встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівникам установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери. Посилаючись на відмову відповідача провести перерахунок пенсії, з урахуванням підвищення посадових окладів державних службовців, просив суд задовольнити позов.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії та зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 виходячи із нових складових заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади, рангу та стажу роботи на державній службі, згідно із Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» (далі - постанова КМ України № 292), а саме: посадового окладу - 7754,00 грн, надбавки до посадового окладу за ранг державного службовця - 700,00 грн, надбавки за вислугу років за стаж державної служби - 3877,00 грн, і врахованих раніше інших складових заробітної плати (надбавок та премій за 60 календарних місяці роботи, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошових виплат, компенсації за всі невикористані відпустки) у розмірі 80 % від суми заробітної плати.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, Конституції України та Закону України «Про державну службу». Вказує, що суд не дав належної правової оцінки обставинам справи, неправильно застосував норми законодавства, якими врегульовано порядок перерахунку раніше призначених пенсій державних службовців та не врахував висновки Європейського суду з прав людини.

Згідно із пунктом 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із змісту оскаржуваного судового рішення видно, що відмовляючи в позові, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Судами встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про державну службу» у розмірі 80 % заробітної плати.

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії з 01 травня 2016 року у зв'язку з підвищенням посадових окладів державних службовців на підставі постанови КМ України № 292. Проте, листом від 12 грудня 2016 року відповідач відмовив йому у проведенні такого перерахунку пенсії через відсутність підстав для його проведення.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, до внесення змін 28 грудня 2014 року) передбачалось, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» і викладено цю норму у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Вказані зміни Конституційним Судом України в установленому порядку неконституційними не визнавались.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсій» (далі - постанова КМ України № 865) (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року № 112 (далі - постанова КМ України № 112)) встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу», заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання «заслужений», за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим - п'ятим пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

Перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням з Головним управлінням державної служби (пункт 5 постанови КМ України № 865, в редакції постанови КМ України № 112).

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - постанова КМ України № 1013) врегулювані лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), у зв'язку з чим положення статті 37-1 Закону України «Про державну службу» втратили чинність.

Згідно з частиною першою статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містять такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що на день звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії відсутні правові підстави для здійснення такого перерахунку.

Поряд з цим, апеляційний суд зазначив, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримував до цього, тобто, не відбулося звуження обсягу вже набутих ним прав та/або позбавлення його права на соціальний захист.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 03 червня 2014 року (справа «Великода проти України») зазначено, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У цьому рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Також, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Водночас, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави (пункт 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011).

Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012).

За таких обставин та враховуючи те, що Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення перерахунку призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів з 01 січня 2015 року, а Законом № 889-VIII, який набрав чинності з 01 травня 2015 року пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким не передбачено перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій відповідача та проведення перерахунку пенсії позивачу.

У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судового рішення апеляційної інстанції, а викладені в ній доводи перевірені судом і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить мотивів, які б дозволили вважати, що судом неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук