Справа № 203/2295/17
Суддя: Католікян М. О.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №203/2295/17
Провадження №2-а/0203/138/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

у с т а н о в и в:

23 червня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.06.2017 року посадовою особою відповідача відносно позивачки, яка діяла на підставі договору-доручення, укладеного з ТОВ «РУ СНВП Агрінол», було ухвалено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України (далі - МК) з накладенням штрафу в сумі 183 868,98 грн. Підставою для ухвалення вказаної постанови стало рішення відповідача про визначення коду товару, ввезеного ТОВ «РУ СНВП Агрінол» на митну територію України. На думку позивачки, постанова, ухвалена відносно неї, є протиправною, що стало причиною звернення до суду з позовом про її скасування (а.с.а.с. 2, 3).

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, а представник відповідача - заперечував проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є декларантом Товариства з обмеженою відповідальністю «Російсько-Українське спільне науково-виробниче підприємство Агрінол».

29 березня 2017 року позивачка, яка діяла на підставі договору-доручення від 28.12.2015 року, укладеного з ТОВ «РУ СНВП Агрінол», подала відповідачеві електронну митну декларацію типу «ІМ 40 ДЕ» №UA110190/2017/500970 та задекларувала у митному режимі «імпорт» товар - присадки до мастил із вмістом нафти або нафтопродуктів, одержаних з бітумінозних мінералів Additin PC 2545 - 10 т. Декларування відбулося за кодом УКТЗЕД зі ставкою увізного мита у розмірі 2% вартості товару, яке було сплачено.

12 квітня 2017 року відповідачем на підставі висновку Дніпропетровського відділу з питань експертизи та досліджень ДРМЕ ДФС від 04.04.2017 року №0312/7/94-94-82-17 було ухвалене рішення № КТ-UA-2017 про визначення коду товару, згідно з яким увезений товар не містить нафти та нафтопродуктів, має класифікуватися за кодом і обкладатися ввізним митом у розмірі 5% вартості товару. Сума несплачених митних платежів склала 61 289,66 грн.

28 квітня 2017 року позивачка подала відповідачеві виправлену декларацію №UA110190/2017/502079, у якій задекларувала товар за кодом УКТЗЕД зі ставкою увізного мита у розмірі 5% вартості товару, яке повністю було сплачено (а.с. 8).

15 червня 2017 року відповідачем було ухвалено постанову №0124/110000014/17, якою на позивачку за порушення митних правил, передбачене статтею 485 МК, було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 183 868,98 грн. (а.с.а.с. 4 - 7).

Відповідно до статті 485 МК відповідальність настає в разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Аналіз диспозиції приведеної норми у контексті спірних правовідносин дає підстави для висновку про те, що для кваліфікації дій позивачки за нею, необхідна сукупність наступних ознак: наявність у декларації неправдивих відомостей щодо коду товару та наявність у позивачки прямого умислу, спрямованого на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Згідно з частиною першою статті 486 МК завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

У відповідності зі статтею 487 МК провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За правилами, встановленими статтею 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

За змістом частини першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до частин першої - третьої статті 257 МК декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках. Митна декларація та інші документи, подання яких органам доходів і зборів передбачено цим Кодексом, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 69 МК товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Судом встановлено, що при зверненні до відповідача позивачка надала усі документи, передбачені статтями 69, 257 МК, з визначенням коду ввезеного на митну територію товару, що відповідав товаро-супровідним документам. Ця обставина не заперечувалася у суді і представником відповідача.

При цьому, представник відповідача, заперечуючи проти позову, пояснив, що позивачка як митний брокер має заздалегідь і завжди сумніватися у достовірності відомостей, що містяться у товаро-супровідних документах, а тому була зобов'язана попередньо самостійно вирішити питання щодо проведення лабораторних досліджень ввезеного товару.

Такий довід, на думку суду, є безпідставним, оскільки він по суті скасовує можливість особи, що ввозить товар на митну територію України, на підставі офіційних товаро-супровідних документів, поданих відповідно до статей 69, 257 МК, розмитнити його та випустити у вільний обіг без проведення додаткових досліджень.

Таким чином, оскільки позивачка діяла суворо у межах закону, у її діях не вбачається ознак умислу. Відсутність умислу свідчить про відсутність одного з елементів суб'єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 458 МК, отже і про відсутність складу самого правопорушення.

Оскільки у діях позивачки відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідач не мав підстав для ухвалення постанови від 15.06.2017 року №0124/110000014/17.

Відтак, заявлений у справі позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 7 - 12, 17 - 19, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби від 15 червня 2017 року №0124/110000014/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 485 Митного кодексу України.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 254 КАС України, і може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її ухвалення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також ухвалення постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то 10-денний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення 5-денного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено 09 серпня 2017 року.

Суддя М.О. Католікян