Справа № 656/439/17
Суддя: Крисанова В. І.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 656/439/17
Номер провадження 2-а/656/10/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року смт.Іванівка

Іванівський районний суд Херсонської області

у складі:

головуючого судді Крисанової В.І.

за участі:

секретаря судового засідання Копилової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Іванівської селищної ради Херсонської області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконкомі Іванівської селищної ради Херсонської області (далі - адміністративна комісія) про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та скасування її, посилаючись на те, що 7 червня 2017 року постановою адміністративної комісії на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 1 700 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, а саме: встановлення торгівельного лотка у вигляді розкладки коробок, чим порушено Правила благоустрою території селища Іванівка від 17 травня 2011 року № 114. На засіданні адміністративної комісії позивач не була присутня в зв'язку з погіршенням стану здоров'я.

Відповідачем протоколи про адміністративне правопорушення складаються кожного дня, чим створюються перешкоди у здійсненні нею підприємницької діяльності, здійснюється матеріальний та моральний тиск.

Відповідачем проігноровані вимоги п. 2.13 ст. 2 Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини № 3/02-15 від 16 лютого 2015 року, яким визначено, що другий примірник складеного протоколу та копії інших матеріалів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, рекомендованим листом із зворотнім повідомленням про вручення та описом вкладення протягом десяти календарних днів разом із супровідним листом в конверті з позначкою «особисто» направляються особі, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Відповідач один примірник протоколу про адміністративне правопорушення позивачу не направляв.

Посадова особа, що складала протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП, не з'ясувала характер правопорушення та неправильно кваліфікувала дії позивача.

Відповідачем не виконані вимоги: ст. 280 КУпАП, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи підлягає особа адміністративній відповідальності; ст. 283 КУпАП, зокрема не описані обставини, встановлені під час розгляду справи; ч. 2 ст. 33 КУпАП, зокрема не встановлено обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідач застосував до позивача максимальне стягнення, передбачене санкцією ст. 152 КУпАП, що є несправедливим.

Просить суд визнати протиправною постанову адміністративної комісії від 7 червня 2017 року про накладення адміністративного стягнення та скасувати її (а.с.1-5).

22 червня 2017 року відповідач надав заперечення проти позову, посилаючись на те, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, підтверджується: 1) протоколами про адміністративне правопорушення, складеними 13 травня та 2 червня 2017 року; 2) довідкою, виданою виконкомом Іванівської селищної ради Херсонської області № 331 від 24 січня 2017 року, згідно якої ОСОБА_1 не видавався дозвіл на здійснення торгівлі на земельній ділянці територіальної громади Іванівської селищної ради; 3) збірним кадастровим планом проекту землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності в межах смт. Іванівка, Херсонської області, затвердженого рішенням ХІХ сесії селищної ради VІ скликання від 20 вересня 2012 року № 255, де зазначені земельні ділянки за категоріями земель та цільовим призначенням, зокрема земельна ділянка, на якій ОСОБА_1 самовільно встановила коробки з овочами та фруктами, чим утворила прилавок для здійснення торгівлі, а також торгову парасолю, відноситься до земель загального користування - зелені насадження; 4) фотокартками від 19 травня 2017 року та від 2 червня 2017 року, де зафіксовано, що ОСОБА_1 на земельній ділянці загального користування - зелені насадження (позаду меморіалу загиблим воїнам-односельчанам) та на пішохідній доріжці самовільно встановила коробки з овочами та фруктами, чим утворила прилавок для здійснення торгівлі, на прилавку встановила ваги для зважування продуктів, біля прилавка встановила торгову парасолю та стілець для сидіння; 5) відеозаписами від 19 травня 2017 року та 2 червня 2017 року, де зафіксовано, що ОСОБА_1 на земельній ділянці загального користування - зелені насадження (позаду меморіалу загиблим воїнам-односельчанам) та на пішохідній доріжці самовільно встановила коробки з овочами та фруктами, чим утворила прилавок для здійснення торгівлі, на прилавку встановила ваги для зважування продуктів, поруч з прилавком встановила торгову парасолю та стілець для сидіння. Безпідставні твердження позивача про те, що вона була позбавлена можливості ознайомитися з відомостями, які стосуються форми протоколу, так як будучи повідомленою про розгляд адміністративної справи, призначеної на 7 червня 2017 року, рекомендованим повідомленням, яке нею одержано 26 травня 2017 року особисто, вона на розгляд справи не з'явилась. Просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.15-21).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.63).

Представник відповідача Трохименко Л.М. в судовому засіданні позов не визнала, просила суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини, викладені в запереченнях проти позову та доповнила їх тим, що позивач при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відмовилась від отримання одного примірника протоколу.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи видно, що Іванівською селищною радою Херсонської області 23 січня 2017 року, за вих. № 02-19/11 направлено запит до Іванівського відділенням Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції про надання інформації про те, чи є ОСОБА_1 суб'єктом підприємницької діяльності (а.с.37).

Згідно відповіді Іванівського відділенням Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції від 23 січня 2017 року, за вих. № 1/7/0104 ОСОБА_1 перебуває на обліку як платника податків (а.с.38).

ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та здійснює діяльність за кодом КВЕД 47.11. - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах, переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; за кодом КВЕД 47.21. - роздрібна торгівля фруктами й овочами в спеціалізованих магазинах; за кодом КВЕД 47.81. - роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами (основний); за кодом КВЕД 47.82. - роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям; за кодом КВЕД 47.89. - роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами, що підтверджується безкоштовним запитом від 14 та 24 березня 2017 року (а.с.39-42).

ОСОБА_1 26 травня 2017 року особисто отримала поштове відправлення з повідомленням про розгляд адміністративною комісією 7 червня 2017 року адміністративної справи (а.с.51).

Згідно довідки Іванівської селищної ради Херсонської області від 7 червня 2017 року № 1658 відповідно до Генерального плану смт. Іванівка, затвердженого рішенням виконкому Іванівської районної ради депутатів від 14 травня 1968 року № 167 «Про розгляд проекту планування смт. Іванівка», на земельній ділянці, розташованій на АДРЕСА_2, позаду меморіалу загиблим воїнам - односельчанам знаходяться зелені насадження загального користування (а.с.35-36).

7 червня 2017 року адміністративною комісією винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнана винною в тому, що 19 травня 2017 року о 7 год. 52 хв. та 2 червня 2017 року о 8 год. 10 хв., в АДРЕСА_2, на земельній ділянці загального користування - зелені насадження (позаду меморіалу загиблим воїнам-односельчанам) та на пішохідній доріжці самовільно встановила коробки з овочами та фруктами, чим утворила прилавок для здійснення торгівлі, а також торгову парасолю, чим порушила п.п. 14 п. 5.8.1., п.п.5 п. 6.2.13. Правил благоустрою території селища Іванівка від 17 травня 2011 року № 114 та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП. До ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 1700 грн. (а.с.49-50).

Згідно з ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій, бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України від 6 вересня 2005 року № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» в редакції від 9 грудня 2015 року, яка була чинною на час складання протоколів про адміністративне правопорушення (далі - Закон про благоустрій) на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Згідно абз. 7 ч. 1 ст. 1 Закону про благоустрій зелені насадження - це деревна, чагарникова, квіткова та трав'яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту.

Диспозицією ст. 152 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил благоустрою території населених пунктів.

Рішенням Іванівської селищної ради Херсонської області № 114 від 17 травня 2011 року затверджені Правила благоустрою території селища Іванівка (далі - Правила благоустрою) (а.с.66-82).

Закон про благоустрій в редакції від 8 грудня 2009 року передбачав повноваження органів місцевого самоврядування щодо надання дозволів на розміщення на території об'єктів благоустрою будівель та споруд торговельного призначення, тобто орган місцевого самоврядування у цих правовідносинах був дозвільним органом (п.10 ст. 10 Закону).

На час прийняття Правила благоустрою (17 травня 2011 року) Закон про благоустрій діяв в редакції від 12 березня 2011 року вже не передбачав повноважень органу місцевого самоврядування щодо надання дозволів на розміщення на території об'єктів благоустрою будівель та споруд торговельного призначення, тобто орган місцевого самоврядування у цих правовідносинах перестав був дозвільним органом (ст. 10 Закону).

Повноваження на надання дозволу на розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на підставі ч. 4 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (в редакції, що діяла на час прийняття відповідачем Правил благоустрою селища) були передані центральному органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури.

В оскаржуваній постанові позивач визнана винною у тому, що самовільно встановила коробки з овочами та фруктами, тобто без дозволу.

Отримання дозвільного документу регулюється Законом України «Про дозвільну систему в сфері господарської діяльності».

У разі відсутності у суб'єкта господарювання дозвільного документу передбачена адміністративна відповідальність за ст. 164 КУпАП, а органом, який правомочний застосовувати стягнення за цією нормою, є відповідна державна податкова інспекція (ч. 1 ст. 255 КУпАП).

За таких обставин, суд вважає, що адміністративна комісія необґрунтовано притягла позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП - порушення правил благоустрою територій населених пунктів, що виразилось в самовільному встановленні коробок з овочами та фруктами на земельній ділянці загального користування - земельні насадження (позаду меморіалу загиблим воїнам-односельчанам).

В оскаржувані постанові зазначено, що позивач порушила п.п. 14 п. 5.8.1. та п.п. 5 п. 6.2.13. Правил благоустрою тим, що самовільно встановила коробки з овочами та фруктами на земельній ділянці загального користування - зелені насадження (позаду меморіалу загиблим воїнам-односельчанам), чим утворила прилавок для здійснення торгівлі та торгову парасолю (а.с.49-50).

Із наданих відповідачем фототаблиць (а.с.23-26,27,30-34) та диску з відеозаписом (а.с.54) до протоколів про адміністративне правопорушення видно, що позивач, як і багато інших громадян, розмістила на кам'яному парапеті та перед ним на пішохідній доріжці коробки з овочами та фруктами, ваги, а за парапетом встановила сонцезахисну парасольку.

Закон про благоустрій передбачає відповідальність за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів до якої притягуються особи, винні у: порушенні правил благоустрою територій населених пунктів (п. 4 ч. 1 ст. 42); самовільному зайнятті території (частини території) об'єкта благоустрою населеного пункту (п. 6 ч. 1 ст. 42 ).

Правила благоустрою передбачають притягнення до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів осіб, винних у: порушенні правил благоустрою території селища (пп. 9 п. 9.2.); самовільному зайнятті території (частини території) об'єкта благоустрою селища (п.п. 6 п.9.2.).

Згідно з п.п. 14 п. 5.8.1. Правил благоустрою органом місцевого самоврядування встановлені обмеження при використанні об'єктів благоустрою, зокрема на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торгівельні лотки, павільйони, кіоски тощо (а.с.74 на звороті).

Згідно з п. 2.1.25. Правил благоустрою зони зелених насаджень визначені об'єктом благоустрою (а.с.68).

Закон про благоустрій встановлює обмеження при використанні об'єктів благоустрою, зокрема на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо (п. 6 ч. 1 ст. 16).

Отже, Правила благоустрою (п.п. 14 п. 5.8.1. п.п. 5 п. 6.2.13.) аналогічно Закону про благоустрій (п. 6 ч. 1 ст. 16) забороняють самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торгівельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Суд вважає, що в п. 6 ч. 1 ст. 16 Закону про благоустрій, п.п. 14 п. 5.8.1. та п.п. 5 п. 6.2.13. Правил благоустрою йдеться про тимчасові споруди.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI до малих архітектурних форм належать об'єкти, визначені законодавством.

Згідно п. 1.3. Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21 жовтня 2011 року (далі - Порядок), тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Суд вважає, що дії позивача не підпадають ні під визначення тимчасової споруди, що міститься в п. 1.3. Порядку.

В п. 3.3. Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних спостережень стосовно торгової мережі ресторанного господарства, затвердженої наказом Держкомстату від 24 жовтня 2005 року № 327 (далі - Інструкція), є визначення мережі роздрібної торгівлі поза магазином (включаючи пересувну), що являє собою сукупність нестаціонарних, пересувних пунктів з продажу товарів, які пристосовані для тривалої роздрібної торгівлі товарами населенню на розвіз або рознос (лотки, розкладки, стенди, палатки, автомагазини, автофургони тощо), через торгові автомати, а також роздрібна торгівля, що здійснюється комівояжерами, через каси неторгових підприємств, зі складів, поштою, за допомогою Інтернету, телефону, телебачення тощо.

Згідно з п.п. 3.3.9. Інструкції торгівля з орендованих кутків, прилавків - це різновид торгівлі, що здійснюється з орендованих площ, які розміщуються в інших підприємствах торгівлі (магазинах, оптових складських приміщеннях) та ресторанного господарства.

Згідно з п. 6.35 ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля» дрібно роздрібна торговельна мережа - це частина роздрібної торговельної мережі, яка об'єднує торговельні об'єкти, розміщувані у спорудах некапітального типу або в пересувних (переносних) технічних засобах, і призначена для організування продажу товарів певного асортименту з використанням найпростішої технології торговельного процесу.

Згідно з п. 3 Правил роботи дрібно роздрібної торговельної мережі, затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України від 8 липня 1996 року № 369 (далі - Правила № 369), роздрібна торгівля через дрібно роздрібну торговельну мережу є однією із форм поза магазинного продажу товарів, при якій приміщення не мають торговельного залу для споживачів. Продаж товарів здійснюється через: пункти некапітальної забудови - кіоски, ларі, ларки, палатки, павільйони для сезонного продажу товарів, торговельні автомати; засоби пересувної мережі - автомагазини, автокафе, авторозвозки, автоцистерни, лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання (низькотемпературні лотки-прилавки), розноски, лотки, столики тощо.

Згідно з п. 16 Правил № 369 розміщення пунктів дрібно роздрібної торговельної мережі здійснюється суб'єктом господарювання відповідно до вимог Земельного кодексу України та законодавства про благоустрій населених пунктів, планування та забудову територій, санітарного та епідемічного благополуччя населення, пожежну охорону, державну автоінспекцію та архітектуру.

Згідно з п. 30 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року № 833 (далі - Порядок № 833), в редакції від 18 квітня 2013 року, що була чинною на день складання протоколів про адміністративне правопорушення щодо позивача, продаж продовольчих товарів, готових до вживання, а також тих, що швидко псуються, інших продовольчих товарів (у тому числі овочів і фруктів) за межами торговельного приміщення (виїзна, виносна торгівля) здійснюється у відведених для цього місцях за наявності у суб'єкта господарювання дозволу на розміщення пересувних малих архітектурних форм та за умови дотримання встановлених для таких товарів температурного режиму зберігання і санітарних норм.

Таким чином, суб'єкт підприємницької діяльності, може здійснювати торгівлю продовольчих товарів (у тому числі овочів і фруктів) за межами торговельного приміщення (виїзна, виносна торгівля) тільки у відведених для цього місцях за наявності у нього дозволу на розміщення пересувних малих архітектурних форм та за умови дотримання встановлених для таких товарів температурного режиму зберігання і санітарних норм.

Проте порушення п. 30 Порядку № 833 є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 160 КУпАП, що входить до повноважень органів внутрішніх справ (Національної поліції) або за ст. 164 КУпАП, що входить до повноважень державної податкової інспекції.

Суд вважає, що дії позивача не підпадають ні під визначення прилавка, що міститься в п.п. 3.3.9. Інструкції, ні під визначення поняття мережі роздрібної торгівлі поза магазином (включаючи пересувну), що міститься в п. 3.3. Інструкції.

За обставинами справи позивач здійснювала торгівлю з рук у невстановлених місцях, але диспозицією ч. 1 ст. 160 КУпАП не передбачена адміністративна відповідальність за торгівлю з рук у невстановлених місцях в селищі міського типу, а тільки в містах.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення п.п. 14 п. 5.8.1. та п.п. 5 п. 6.2.13. Правил благоустрою є безпідставним, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що відповідач при підготовці розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо позивача не виконав вимоги ст. 278 КУпАП, зокрема, не перевірив чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що відповідач не виконав вимоги ст. 280 КУпАП, зокрема не з'ясував чи було вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності.

За таких обставин оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 6-14, 71, ч. 1 ст. 94, 117-118, 159-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 2 ст. 55, ч. 1 ст. 57 Конституції України, п. 15 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI, п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України від 6 вересня 2005 року № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів», п.п.14 5.8.1., п.п.5 п.6.2.13 Правил благоустрою селища Іванівка затверджені 17 травня 2011 року № 114 рішенням Х сесії селищної ради УІ скликання, п. 3, 16 Правил роботи дрібно роздрібної торговельної мережі, затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України від 8 липня 1996 року № 369, п. 30 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року № 833, ст. 152, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 278, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Іванівської селищної ради Херсонської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 7 червня 2017 року щодо ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною постанову адміністративної комісії при виконкомі Іванівської селищної ради Херсонської області від 7 червня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн. щодо ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП та скасувати її.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Іванівського районного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В. І. Крисанова