Справа № 237/335/17
Суддя: Ханова Раїса Федорівна
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Сенаторов В.А.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року справа №237/335/17

зал судового засідання № 1 у приміщенні суду за адресою: м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Василенко Л.А.

Гайдара А.В.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області

на постанову Мар'їнського районного суду Донецької області

від 23 червня 2017 року

по адміністративній справі № 237/335/17 (суддя Сенаторов В.А.)

за позовом ОСОБА_3

до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області

про визнання неправомірною відмову здійснити нарахування пенсії, зобов'язання провести нарахування пенсії та стягнення недоотриманої пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецькій області (далі - відповідач), в якому просив, а саме:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з метою подачі заяви, тобто з 07.12.2016 року, із застосуванням записів трудової книжки БТ-1 №5139680 та показників довідок «№ 941 від 24.11.2015 року, № 944 від 24.11.2015 року, 73/11-456 від 03.03.2016 року, 016/1462 від 28.11.2014 року, № 016/01 від 28.11.2014 року, № 73/11/455 від 03.03.2016 року», при призначенні пенсії, згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов'язати відповідача призначити пенсію ОСОБА_3 з 7 грудня 2016 року у відповідності з вимогами «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із застосуванням показників трудової книжки НОМЕР_1 та довідок № 941 від 24.11.2015 року, № 944 від 24.11.2015 року, 73/11-456 від 03.03.2016 року, 016/1462 від 28.11.2014 року, № 016/01 від 28.11.2014 року, № 73/11/455 від 03.03.2016 року, та виплачувати в подальшому пенсію у відповідності з проведеним розрахунком;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецькій області взяти до уваги записи в трудовій книжці на ім'я ОСОБА_3 НОМЕР_1, та надані довідки № 941 від 24.11.2015 року, № 944 від 24.11.2015 року, 73/11-456 від 03.03.2016 року, 016/1462 від 28.11.2014 року, № 016/01 від 28.11.2014 року, № 73/11/455 від 03.03.2016 року (а.с.2-6).

Постановою суду першої інстанції від 23 червня 2017 року позовні вимоги задоволені частково, внаслідок чого: визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та скасовано рішення про відмову в призначенні пенсії від 16 грудня 2016 року № 19252/03, визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та скасовано рішення про відмову в призначенні пенсії від 09 лютого 2017 року № 2240/03, зобов'язано відповідача призначити позивачу пенсію за віком згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі його заяви від 07.12.2016 року, що зареєстрована за № 2166 з урахуванням записів трудової книжки ОСОБА_3 і наданих ним документів. В решті позовних вимог відмовлено (а.с.139-144).

Постанова мотивована тим, що відповідач при розгляді заяви ОСОБА_3 від 07.12.2017 року був зобов'язаний взяти довідки, які надавалися позивачем, до уваги, як уточнюючі довідки, передбачені п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Не зробивши цього в процесі прийняття рішень про відмову у призначенні пенсії відповідач діяв протиправно. Крім того, відповідачем не наведено підстав для відмови в призначенні пенсії позивачеві на пільгових умовах, не зазначив про необхідність надання відповідних довідок, або будь-яких інших прийнятих документів, які б підтверджували такий пільговий стаж. Отже, за таких обставин, суд першої інстанції вважає, що рішення відповідача є необґрунтованим.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він, посилаючись на неправильне застосуванням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.147-148).

Заявник апеляційної скарги зазначає, що позивач не надав до Управління Пенсійного фонду України у Мар'їнському районі Донецької області документів, які підтверджують здійснення оплати праці за період з 17.06.1983 року по 01.09.1983 року. Вказаний період не був зарахований до стажу позивача, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Апелянт наголошує на тому, що саме цього періоду роботи не достатньо для призначення пенсії позивача. При розгляді даної справи, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_3 не вистачає стажу, необхідного для призначення пенсії.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

Від заявника апеляційної скарги на адресу суду 16 серпня 2017 року надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника управління, яке задоволено судом.

За приписами п.1 та п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач 07.12.2016 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), при цьому на час звернення позивач досяг 50 років, що підтверджується копією паспорта позивача (а.с.7).

При цьому на час звернення ОСОБА_3 відповідачу були надані наступні документи: заява, копія паспорту і ІНН,

- довідка про підтвердження наявного трудового стажу роботи позивача на ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» №016/1462 від 28.11.2014 за періоди роботи з повним робочим днем з 04.06.1980 року по 08.11.1980 за посадою міксеровий, що передбачена Списком №1, з 01.09.1981 року по 29.09.1981 року за посадою вогнетривник, зайнятого на гарячих дільницях, як муліра-вогнетривника, що передбачена Списком №1, з 08.08.1985 року по 11.09.1985 працював в якості підготовника складів до розливання сплавок двору виливниць як робочий двору виливниць, що передбачена Списком №1, довідка про підтвердження наявного трудового стажу роботи ОСОБА_3 на ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» №73/11-455 від 03.03.2016 за періоди роботи з повним робочим днем з 03.07.1984 по 31.07.1984 за посадою заливщика металу фасонно-літейного цеху, що передбачена Списком №2,

- довідка про підтвердження наявного трудового стажу ОСОБА_3 на ПАТ «Макіївський металургійний комбінат» №976 від 14.11.2014 за період роботи з повним робочим днем з 02.02.2004 року по 31.03.2005 року за посадою старший майстер, зайнятий на гарячих ділянках робіт,

- довідка про підтвердження наявного трудового стажу ОСОБА_3 на шахті «Криворожская» №941 від 24.11.2015 за період роботи з 17.06.1983 по 01.09.1983 з повним робочим днем,

- довідки про перейменування №016/1 від 28.11.2014, №73/11-456 від 03.03.2016, №944 від 24.11.2015,

- копії наказу про результати проведення атестації робочих місць на підприємствах: ВАТ «Єнакієвський металургійний завод», ВАТ «Макіївський металургійний комбінат»,

- довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 15.08.2016 №.

Рішенням відповідача від 16 грудня 2016 року за протоколом №2166 позивачу відмовлено в призначенні пенсії, посилаючись на відсутність необхідного пільгового стажу роботи, тому що відповідачем не зараховано до стажу його періоди роботи з 04.06.1980 року по 08.11.1980 року в якості міксерової, з 01.09.1981 року по 29.09.1981 року в якості вогнетривника, зайнятого на гарячих дільницях як муляра-вогнетривника, з 08.08.1985 року по 11.09.1985 року в якості підготовника складів до розливання сплавок двору виливниць як робоча двору виливниць у ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», період роботи з 03.07.1984 року по 31.07.1984 року в якості заливщика металу фасонно літейного цеху неможливо зарахувати до стажу роботи за Списком № 1 на підприємстві ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» згідно пільгових довідок № 73/11-455 від 03.03.2016 року, № 016/1462 від 28.11.2014 року період роботи з 25.06.2011 року по 14.10.2011 року в якості начальника цеху виробництва прокату на підприємстві ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» неможливо зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 згідно пільгової довідки за № 73/11-455 від 03.03.2016 року, оскільки архів підприємств фактично знаходяться на непідконтрольній українській владі території, тому перевірити достовірність наданих довідок немає можливості. Період роботи з 17.06.1983 року по 01.09.1983 року в якості учня гірничого підземного дільниці внутрішньо шахтного транспорту на підприємстві шахта «Ломоватська» не зарахований до пільгового стажу за Списком № 1, оскільки оплата праці за час навчання професіям в підземних умовах повинна здійснюватись за тарифними ставками, передбаченими для робітників відповідних професій, яким вони навчаються. Вказана умова документально не підтверджена. Довідки про пільговий стаж роботи № 976 від 14.11.2014 року, № 941 від 24.11.2015 року видані підприємствами, які знаходяться на території непідконтрольній українській владі. Оскільки підприємства не пройшли перереєстрацію на Україні, для зарахування стажу роботи з 17.06.1983 року по 01.09.1983 року та з 02.20.2004 року по 31.03.2005 року до пільгового стажу роботи за Списком № 1 немає підстав (а.с.9-10, 108-109).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, до суду першої інстанції позивачем було надано Довідку про заробіток для обчислення пенсії від 17.10.2013 року №938 виданою ДП «Первомайськвугілля» ВП шахта «Ломоватська» та відповідно до даної довідки сума заробітку позивача з розшифруванням (грн.) за липень та серпень 1983 року усього складає 0,00716 грн. (а.с.135).

Спірним питанням у даній справі є правомірність відмови відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з підстав не зарахування до пільгового стажу в частині періоду роботи з 17.06.1983 року по 01.09.1983 року в якості учня гірничого підземного дільниці внутрішнього транспорту на підприємстві шахта «Ломоватська», які не підтверджені належними документами.

З приводу викладеного суд зазначає наступне.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року№1058-IV (далі - Закон 1058-IV).

Пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-XII передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, ст. 48 КЗпП України встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

При цьому, пунктом 20 Порядку № 637, передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їхніх правонаступників. У такій довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включено цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731 (надалі - Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 зазначеного Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку №383, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Зазначена позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 17 березня 2015 року у справі №21-585а14, від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1203а15, яка підлягає обов'язковому застосуванню відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 244-2 КАС України, згідно якого, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Здійснивши аналіз трудової книжки, та уточнюючих довідок колегія суддів дійшла висновку, що її записи підтверджують стаж роботи позивача з 04.06.1980 року по 08.11.1980 року в якості міксерової, з 01.09.1981 року по 29.09.1981 року в якості вогнетривника, зайнятого на гарячих дільницях як муляра-вогнетривника, з 08.08.1985 року по 11.09.1985 року в якості підготовника складів до розливання сплавок двору виливниць як робочий двору виливниць у ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», з 03.07.1984 року по 31.07.1984 року в якості заливщика металу фасонно літейного цеху на підприємстві ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» (список №2).

В ці періоди часу жодним законом не передбачалось проведення атестації робочих місць за умовами праці на підприємствах. Оскільки вищезазначені посади віднесені до Списку №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, визначених Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р.№ 1173 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах", а записи трудової книжки в ці періоди заповнені коректно. Позивачем були надані додаткові документи з підтвердженням його роботи на підприємствах з зазначенням «повний робочий день під землею», позивач має право на зарахування цих періодів до пільгового стажу.

Щодо роботи позивача з 02.02.2004 по 31.03.2005 на ПАТ «Макіївський металургійний комбінат» в якості старшого майстра, зайнятий на гарячих ділянках робіт колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про наявність у позивача права на зарахування цього періоду роботи до пільгового стажу, оскільки цей стаж підтверджений належними записами в трудовій книжці та довідкою про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії № 976 від 14.11.2016 року з посиланням на Наказ по атестації робочих місць: № ОБ-534 від 16.11.2001 року.

Стосовно періоду роботу позивача з 17.06.1983 по 01.09.1983 на шахті «Криворожская», де позивач працював в якості учня гірничого підземного дільниці внутрішнього транспорту, колегія суддів вважає за доцільним зазначити наступне.

Як зазначалось вище, позивачем до відповідача була надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №941 від 24.11.2015, яка видана позивачу про те, що він працював повний робочий день на шахті «Криворожская» за період роботи з 17.06.1983 по 01.09.1983 в якості учня гірничого підземного дільниці внутрішнього транспорту, отримував повну тарифну ставку підземного робочого. Крім того в матеріалах адміністративної справи міститься Довідка про заробіток для обчислення пенсії від 17.10.2013 року №938 виданою ДП «Первомайськвугілля» ВП шахта «Ломоватська» та відповідно до даної довідки сума заробітку позивача з розшифруванням (грн.) за липень та серпень 1983 року усього складає 0,00716 грн.

Тобто, у зв'язку з вищевикладеним, обґрунтування апелянта стосовно відсутності будь-яких документів, що підтверджують здійснення оплати праці за вказаний період колегія суддів до уваги не приймає.

Таким чином, позивач надав необхідні документи до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області, які надають йому право на призначення пенсії за віком відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо того, що посилання заявника апеляційної скарги на положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», як на підставу неприйняття довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії № 976 від 14.11.2014 та №941 від 24.11.2015 року, що видана підприємством, яке знаходиться у м. Брянка, є неприйнятними з огляду на те, що м. Брянка не визнано тимчасово окупованою територією, дія цього Закону не розповсюджується на осіб та підприємства, що здійснюють свою діяльність на території цього міста. Крім того, довідка стосується періодів роботи позивача на підприємстві з 17.06.1983 року по 01.09.1983 року та з 02.02.2004 по 31.03.2005, в той час м. Брянка була територією підконтрольною українській владі.

Колегія суддів приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), проти Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Враховуючи викладене, колегія суддів приймає як належні докази у справі документи, видані органами та установами, що знаходяться на території, на якій органи державної влади не здійснюють свої повноваження, оскільки дані, що містяться в них стосуються періодів роботи позивача, коли м. Брянка було підконтрольне українській владі, засновані на архівних даних та не суперечать записам трудової книжки позивача.

Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції постанова винесена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 11, 24, 94, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області на постанову Мар'їнського районного суду Донецької області від 23 червня 2017 року по справі № 237/335/17 залишити без задоволення.

Постанову Мар'їнського районного суду Донецької області від 23 червня 2017 року по справі № 237/335/17 залишити без змін.

Ухвала постановлена та підписана 17 серпня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції, прийнятої у скороченому провадженні, набирає законної сили з моменту ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : Р.Ф. Ханова

Судді: Л.А. Василенко

А.В. Гайдар