Справа № 805/2482/17-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 р. Справа №805/2482/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 10 год. 15 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., при секретарі судового засідання Шташаліс О.О., за участю представника відповідача - Вовченка С.П., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМ-ТЯЖМАШ» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕМ-ТЯЖМАШ» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № від 22.06.2017.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував тим, що 12.06.2017 відповідачем складено акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «РЕМ-ТЯЖМАШ» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні взаєморозрахунків з нерезидентами за контрактами. Актом встановлені порушення ст. 2 Закону України «Про здійснення розрахунків в іноземній валюті» із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення інструментів впливу на грошово-кредитний ринок», з врахуванням постанови НБУ від 03.09.2015 № 581 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» постанови НБУ від 04.12.2015 № 863 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», постанови Правління НБУ від 03.03.2016 № 140 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» щодо законодавчо встановленого гранічного терміну постачання товарів за контрактами. На підставі акту прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.06.2017 № , яким нараховано пеню за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД за невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в сумі 87 534,77 грн.

Позивач посилається на те, що під час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення № від 22.05.2017 податковим органом не були враховані вимоги п. «а» ч. 1 ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», в якій визначено, що порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених ст.ст. 1 і 2 цього Закону або встановлених НБУ відповідно до статей 1 і 2 цього закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом НБУ на день виникнення заборгованості.

Позивач зазначає, що до нього як до суб'єкт господарювання, що здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції, не застосовується норма щодо стягнення пені за кожний день прострочення неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті. Крім того зазначає, що додаткове надання сертифікату про форс-мажорні обставини законодавством не передбачено та єдиною підставою для звільнення від сплати пені відповідно до статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» є наявність населеного пункту, де здійснює діяльність суб'єкт господарювання у Переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р.

Від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю.

Представник відповідача заперечував проти адміністративного позову, в обґрунтування чого зазначив, що існують дві підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, визначених відповідно до Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме: - знаходження суб'єкта господарювання на території проведення антитерористичної операції; - наявність сертифікату ТПП, який підтверджує наявність обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як і підстава для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, визначених відповідно до Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

ТОВ «РЕМ-ТЯЖМАШ» не було надано сертифікат (висновок) ТПП України, яким було б засвідчено настання обставин непереборної сили для ТОВ «РЕМ-ТЯЖМАШ» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні норм валютного законодавства України у період дії контрактів. З вказаних підстав, представник відповідача вважає висновки акту перевірки та ППР правомірними, з огляду на що просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕМ-ТЯЖМАШ» є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за № 34520474, місцезнаходження юридичної особи: 84105, Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Центральна, 77Ж, що підтверджується детальною інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (онлайн сервісу).

У період з 29.05.2017 по 02.06.2017 Головним управління ДФС у Донецькій області проведено перевірку ТОВ «РЕМ-ТЯЖМАШ» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні взаєморозрахунків з нерезидентами Qindao Fame Rise Trading Co.LTD, Shandong Zibo Shenzi Refractory Materials Co.LTD, Shandong Luyang Share Co. (Китайська народна республіка) за контрактами від 09.09.2015 № SDLY/KERAM/1501, від 16.09.2015 № С, від 21.03.2016 № С, від 13.06.2016 №QDFR/KERAM/1601 за операціями від 17.09.2015, від 24.09.2015, від 08.10.2015, від 31.03.2016, від 22.06.2016, від 08.08.2016.

За результатами перевірки складено акт від 12.06.2017 № 195/05-95-14-16/34520474. Відповідно до висновку цього акту, перевіркою встановлені порушення ст. 2 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» із змінами внесеними Законом України від 06.11.2012 № 5480-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення інструментів впливу на грошово-кредитний ринок», з врахуванням постанови НБУ від 03.09.2015 № 581 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» (із змінами і доповненнями), постанови НБУ від 04.12.2015 № 863 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» (із змінами і доповненнями), постанови Правління НБУ від 03.03.2016 № 140 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному на валютному ринках України» (із змінами і доповненнями) щодо законодавчо встановленого гранічного терміну постачання товарів за контрактами:

- №С від 21.03.2016: з 30.06.2016 по 01.09.2016 на суму 4740,00 дол.США (64 дні);

- №С від 16.09.2015: з 24.12.2015 по 29.01.2016 на суму 12946,00 дол.США (37 днів); з 07.01.2016 по 29.01.2016 на суму 19419,00 дол.США (23 дні) (а.с.10-22).

На підставі акту перевірки № 195/05-99-14-16/34520474 від 12.06.2017 Головним управлінням ДФС у Донецькій області 22.06.2017 винесено податкове повідомлення-рішення № , яким на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України і ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» застосовано суму пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в розмірі 87 534,77 грн. (а.с.8)

Згідно розрахунку до ППР від 22.06.2017 № :

- за контрактом № С від 21.03.2016 Shandong Zibo Shenzi Refractory Materials Co.LTD (CHINA) дата здійснення оплати по імпорту 31.03.2016, сума оплати по імпорту 4740,00 дол.США, дата надходження товару (повернення валютних коштів) 01.09.2016, сума надходження товару (повернення валютних коштів) 4740,00 дол.США, законодавчо встановлений термін надходження валютних цінностей 29.06.2016, сума дебіторської заборгованості 4740,00 дол.США, кількість днів прострочки 64 (з 30.06.2016 по 01.09.2016), курс валюти на 91-й день виникнення заборгованості 24,854409 грн., розрахунок пені 22619,50 грн.;

- за контрактом № С від 16.09.2015 Shandong Zibo Shenzi Refractory:

- дата здійснення оплати по імпорту 24.09.2015, сума оплати по імпорту 12946,00 дол.США, дата надходження товару (повернення валютних коштів) 29.01.2016, сума надходження товару (повернення валютних коштів) 32 365,00 дол.США, законодавчо встановлений термін надходження валютних цінностей 23.12.2015, сума дебіторської заборгованості 12946,00 дол.США, кількість днів прострочки 37 (з 24.12.2015 по 29.01.2016), курс валюти на 91-й день виникнення заборгованості 22,997289 грн., розрахунок пені 33047,24 грн.;

- дата здійснення оплати по імпорту 08.10.2015, сума оплати по імпорту 19419,00 дол.США, дата надходження товару (повернення валютних коштів) 29.01.2016, сума надходження товару (повернення валютних коштів) 32 365,00 дол.США, законодавчо встановлений термін надходження валютних цінностей 06.01.2016, сума дебіторської заборгованості 19419,00 дол.США, кількість днів прострочки 23 (з 07.01.2016 по 29.01.2016), курс валюти на 91-й день виникнення заборгованості 23,783691 грн., розрахунок пені 31868,03 грн. (а.с.9).

Позивач вважаючи винесене відповідачем податкове-повідомлення рішення відносно нього протиправним звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з даним позовом.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що за вказаними контрактами мало місце прострочення законодавчо встановленого терміну надходження від нерезидента валютних коштів та прострочення встановленого терміну надходження від нерезидента товару на адресу покупця, що не є спірним у справі та сторонами не заперечується.

Спірним питанням даної справи є правомірність застосування до ТОВ «РЕМ-ТЯЖМАШ» відповідальності за встановлені в акті перевірки порушення вимог валютного законодавства з підстав знаходження підприємства в зоні проведення АТО.

Порядок розрахунків в іноземній валюті при здійсненні експортно-імпортних операцій та відповідальність за недотримання термінів розрахунків визначено Законом України №185/94-ВР від 23.09.1994 «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» із змінами та доповненнями. (далі за текстом - Закон №185/94-ВР).

Відповідно до ст. 1 Закону №185/94ВР, виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

При поміщенні товарів у митний режим переробки за межами митної території строк повернення цих товарів або продуктів їх переробки на митну територію України у митному режимі імпорту визначається відповідно до Митного кодексу України.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 2 вищезазначеного Закону імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

При застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій резидентів у формі документарного акредитиву строк, передбачений частиною першою цієї статті, діє з моменту здійснення.

Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Національним Банком України встановлено строк який визначений в ст. 1 та ст. 2 Закону № 185/94-ВР що не перевищує 90 календарних днів.

Відповідно до пп. «а» п. 1 ч. 4 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII внесено зміни до ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994, якою встановлено, що порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Крім того, вищезазначеним Законом також були внесені зміни до частини сьомої статті 6 цього Закону, відповідно до якої підтвердженням форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору.

Отже, вищезазначена норма Закону №185/94-ВР з урахуванням змін, внесених Законом №1669-VII, передбачає звільнення суб'єкта господарювання, що здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення від відповідальності за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669-VІІ (далі за текстом - Закон №1669).

Абзацом 1 статті 2 зазначеного Закону визначається, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 №405/2014.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1669-VІІ, вбачається, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Дія цього Закону поширювалась на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Розпорядженням від 30.10.2014 №1053-р Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Підпунктом 23 пункту 2 цього розпорядження місто Слов'янськ віднесено до переліку населених пунктів, на території яких проводилася АТО.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України» було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053.

Тобто, зазначене розпорядження Кабінету Міністрів України було чинним та не скасовувалось, дія якого була лише зупинена на відповідний час.

02.12.2015 Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Зазначене розпорядження опубліковано 08 грудня 2015 року на єдиному веб-порталі органів виконавчої влади України Урядовий портал.

Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України» від 30.10.2014 №1053.

Вищевказаними розпорядженнями затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція з початку її проведення та на теперішній час.

Так, згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 до зазначених населених пунктів, зокрема, належить м. Слов'янськ.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин та на момент розгляду даної справи, антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014 не закінчилась.

Таким чином, фактичне провадження господарської діяльності ТОВ «РЕМ-ТЯЖМАШ» здійснює у місті Слов'янську, що входить до переліку населених пунктів на території яких здійснювалась та здійснюється антитерористична операція.

Суд звертає увагу, що податкове повідомлення-рішення від 22.06.2017 №, прийнято в період дії редакції Закону №185/94-ВР із змінами внесеними Законом №1669-VII.

В матеріалах справи міститься лист Донецької торгово-промислової палати від 19.07.2017 № 493/12.1-21-03 «Щодо необхідності засвідчення форс-мажорних обставин», яким повідомлено, що оскільки ТОВ «РЕМ-ТЯЖМАШ» зареєстровано та здійснює свою діяльність на території проведення антитерористичної операції, на нього поширюється виняток встановлений ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» на період з 14.04.2014 по теперішній час (а.с.32-34).

Таким чином, суд не приймає посилання відповідача на обов'язкову наявність у позивача сертифікату Торгово-промислової палати України на підтвердження форс-мажорних обставин, які унеможливили виконання зобов'язань за контрактами, оскільки, положеннями ч. 1 ст. 4 Закону № 185/94-ВР визначені умови звільнення суб'єкта господарювання від відповідальності за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, а саме здійснення діяльності на території проведення антитерористичної операції на період її проведення. Додаткових умов вказана стаття не містить.

Крім того, Торгово-Промисловій палаті України Законом № 1669-VІІ надане право лише засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видавати сертифікат про наявність таких обставин у суб'єкта господарювання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції» ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов'язковим для правозастосування органами правосуддя.

Остаточним рішенням від 7 жовтня 2011 року у справі «Сєрков проти України» (заява №39766/05) Європейським судом з прав людини порушення встановлено у зв'язку з тим, що, по-перше, відповідне національне законодавство не було чітким та узгодженим та, відповідно, не відповідало вимозі «якості» закону, що мало наслідком його суперечливе тлумачення Верховним Судом України, та, по-друге, незастосування судами, всупереч національному законодавству, підходу, який був би сприятливішим для заявника, коли у його справі законодавство припускало неоднозначне тлумачення.

У рішенні від 14.01.2011 у справі «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06) Європейський суд з прав людини встановив порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов'язань зі сплати прибуткового податку.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При цьому, положеннями пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України передбачено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відповідно до пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Таким чином, прийняття податкового повідомлення-рішення від 22.06.2017 № є необґрунтованим та протиправним.

Згідно із частинами 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо

доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про протиправність винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення від 22.06.2017 № про нарахування пені за порушення Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» відносно ТОВ «РЕМ-ТЯЖМАШ».

За таких обставин, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМ-ТЯЖМАШ».

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Повний текст постанови виготовлений 14.08.2017.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 8 - 11, 94, 99, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМ-ТЯЖМАШ» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 22.06.2017 №.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМ-ТЯЖМАШ» () витрати зі сплати судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Постанова прийнята в нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 08.08.2017 в присутності представника відповідача. Повний текст постанови буде виготовлений у відповідності до ст. 160 КАС України.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Голошивець І.О.