Справа № 729/838/17
Суддя: Кузюра В. О.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 729/838/17 р.
У Х В А Л А

09 серпня 2017 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Кузюра В.О. розглянувши матеріали позовної заяви управління соціального захисту населення Бобровицької районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 1390 грн. за період з 01.08.2014 року по 30.09.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.2 ст.2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування у сфері дотримання прав та свобод громадян і юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема обовязку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто однією з визначальних особливостей КАС є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична або юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Відповідно до ч.4 ст.50 КАС громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх обєднання, юридичні особи, які не є субєктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом субєкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності обєднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) обєднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Правовий аналіз пп.14 ч.4 цієї статті свідчить, що всі наведені підстави, коли громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх обєднання, юридичні особи, які не є субєктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом субєкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Однак і в цих випадках водночас із перевіркою дій чи бездіяльності згаданих осіб, обставин, що стали підставою для втручання субєктів владних повноважень, суд має перевірити на відповідність чинному законодавству рішення, дії чи бездіяльність самих субєктів владних повноважень.

Крім того, п.5 ч.4 ст.50 КАС, який є частиною норми процесуального права, існує як послідовне продовження випадків превентивного судового контролю і має розумітися та застосовуватися судами саме в такому значенні, а не як норма, що давала б право для розширеного тлумачення права субєкта владних повноважень на адміністративний позов.

За п.4 ч.4 ст.50 КАС субєкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх обєднань, юридичних осіб, які не є субєктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.

У даному випадку позов заявлено про стягнення грошових коштів, що стали власністю громадянки ОСОБА_1 і на думку позивача, були набуті нею безпідставно, що свідчить про приватноправовий, а не публічний характер правовідносин, які виникли між сторонами.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року в справі №6-495цс16 , а тому на підставі вищезазначеного та керуючись ст.109 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в відкритті провадження за позовною заявою управління соціального захисту населення Бобровицької районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям так як справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського адміністративного апеляційного суду протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали через Бобровицький районний суд.

Суддя :