Справа № 164/260/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/7234/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.
суддів: Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.
з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Камінь-Каширського об`єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 26 квітня 2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Камінь-Каширського об`єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області (Далі УПФУ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії УПФУ щодо відмови у призначенні йому пільгової пенсії за віком та зобов`язати відповідача провести призначення йому такої пенсії за віком у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 26.04.2017 позов було задоволено повністю та призначену таку пенсію з 03.01.2017.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, УПФУ подало апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що відповідно до п.п.5 абз.7 п.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують особливий статус особи, а саме посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»). Однак, довідка № 2085 від 23.12.2016 та довідка № 09-2369/09 від 02.08.2016, не підтверджують право позивача на вказану допомогу, а тому відсутні підстави для призначення такої пенсії. Тому просить скасувати постанову Маневицького районного суду Волинської області від 26.04.2017 та прийняти нову, якою відмовити позивачу в задоволенні його адміністративного позову.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 11.01.2017 звернувся до УПФУ із заявою про призначення йому пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Проте, згідно листа № 20/М-01 від 24.01.2017 позивачу було відмовлено в призначенні такої пенсії у зв`язку з недостатністю поданих документів для визначення права на пенсію. Також в листі зазначається, що довідка № 2085 від 23.12.2016 не містить конкретних періодів проживання на радіоактивно забрудненій території та факту постійного проживання, а в довідці № 09-2369/09 від 02.08.2016 не вказано населених пунктів проходження служби в підрозділах підпорядкованих управлінню пожежної безпеки хорони УВС Рівненської області з 01.10.1987 по 12.05.1994.
Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що позивач має усі необхідні умови для призначення пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.
Згідно п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме : пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи : потерпілі від Чорнобильської катастрофи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.
Згідно п.2 ч.1 ст.55 цього Закону, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» : особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.
Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 41 від 20.01.1997 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства, у тому числі призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Частинами першою та третьою статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом (ст. 55), тобто особам, якщо вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.
Відповідно до ст. 15 вказаного Закону, підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Згідно п.п.5 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії додаються, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях № 122 від 09.03.1998, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Проте, згідно норм цього Закону, єдиним пільговим документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими чинним законодавством, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про період роботи та проживання на забруднених територіях є підставою для визначення в установленому порядку статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи.
Як вірно враховано судом першої інстанції, доказами постійного проживання/постійної роботи ОСОБА_1 в с. Велика Осниця Маневицького району Волинської області, яка станом на 01.01.1993 була зоною посиленого радіоекологічного контролю (не менше 3 роки), є посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 3) серія НОМЕР_1 , видане Рівненською облдержадміністрацією 05.08.1993. Вказане посвідчення ніким не скасовано та не визнано недійсним, а тому є таким, що підлягає для застосування і наданню пільг, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Факт трудової діяльності ОСОБА_1 на території зони посиленого радіоекологічного контрою, яким є с. Велика Осниця Маневицького району Волинської області (на час виникнення спірних правовідносин), стверджується записами трудової книжки № НОМЕР_2 .
З довідки ГУ ДСНС у Рівненській області № 09-236д/09 від 02.08.2016 вбачається, що ОСОБА_1 з 01.10.1987 по 12.05.1994 проходив службу в підрозділах, підпорядкованих управлінню пожежної охорони УВС Рівненської області.
Згідно довідки ГУ ДСНС у Рівненській області № 6 від 10.01.2017 позивач працював в ВПЧ-6 на посаді старшого пожежного по змінах в м. Кузнецовськ Рівненської області.
Довідкою № 7072 від 10.01.2017, виданою житлово-комунальною дільницею № 3 та архівною довідкою № 540/371 від 06.07.2016 підтверджується, що з 25.04.1989 по 17.01.1995, ОСОБА_1 був зареєстрований в м. Кузнецовську Рівненської області, але постійно проживав в с. Велика Осниця Маневицького району Волинської області, де, будучи вільним від основної роботи, працював у колгоспі «Україна».
Актом про обстеження умов проживання від 08.02.2017 зі слів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлено, що з 02.01.1963 по 24.04.1989 ОСОБА_1 постійно проживав в с. Велика Осниця Маневицького району Волинської області, а з 25.04.1989 по 17.01.1995 проживав за тією ж адресою без реєстрації, оскільки був зареєстрований в м. Кузнецовську Рівненської області, де працював в ВПЧ-6 на посаді старшого пожежника по змінах, доїжджаючи на роботу мотоциклом «Мінськ».
Крім того, вказані вище факти підтверджено в судовому засіданні суду першої інстанції показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тому доводи апелянта про відсутність належних доказів праці позивача у шкідливих умовах спростовуються наявними у матеріалах справи документами, які є належними доказами в розумінні ст. 69 КАС України.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що позивач надав відповідні документи, які підтверджують, що він станом на 1 січня 1993 року відпрацював у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 3 років та його право на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Крім того, колегія суддів зазначає, що вимагаючи надання зазначених документів, відповідач фактично створює умови для перевірки обставин, які вже встановлені при вирішенні питання щодо надання позивачу статусу громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю.
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Камінь-Каширського об`єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення, а постанову Маневицького районного суду Волинської області від 26 квітня 2017 року по справі № 164/260/17 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич

Повний текст ухвали складено 10.08.2017.