Справа № 2а-12068/11
Суддя: Бахаєв І. М.
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 14.08.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2017 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Бахаєва І.М.,

при секретарі Фурсової Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання

державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 03.06.2011 року,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області знаходилась справа за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Мелітопольському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок пенсії.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03.06.2011 року, залишеною без змін Дніпропетровським апеляційним судом ухвалою від 29.03.2013 року, адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Мелітопольському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок пенсії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Мелітопольському районі Запорізької області щодо не нарахування та не виплати пенсії ОСОБА_2 підвищеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІV від 18.11.2004 року. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Мелітопольському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне страхування» та сум, виплачених в цей період, з 11.11.2010 та виплачувати до внесення змін у законодавство або зміни правового статусу особи - позивача. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Заявник звернувся до суду з поданням, в якому просить змінити спосіб і порядок подальшого виконання виконавчого документу від 07.01.2017, винесеного Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області із зобовязання Мелітопольського обєднання Управління Пенсійного фонду України в Запорізької області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 11.11.2010 року шляхом збільшення розміру пенсійних виплат до встановленого Законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та виплатити різницю між прожитковим мінімумом для осіб, які втратили працездатність та вже виплаченою пенсією, посилаючись на те, що листом від 04.08.2017 року, за вих. № 7323/11 боржником проведено перерахунок пенсії, що склав 1472,91 грн., однак, виконати постанову Мелітопольського міськрайонного суду від 03.06.2011 в частині виплати коштів неможливо оскільки асигнувань на 2017 рік на виплату заборгованості управлінню не виділено. Крім того, заявник посилається на ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», відповідно до якого рішення про стягнення коштів з держаних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. У відповідності до норм вищезазначеного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів здійснюється Державною казначейською службою України, з урахуванням особливостей передбачених п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, затвердженого постановою КМУ № 845 від 03.08.2011 року, рішення про стягнення коштів державних та місцевих бюджетів виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів. Мелітопольське обєднане Управління Пенсійного фонду України є бюджетною установою та утримується за рахунок коштів державного бюджету, тому примусове списання коштів з його рахунків може бути здійснено виключно органами казначейства. Підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим. Таким чином, зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржниками за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобовязального характеру, унеможливлюють їх виконання. Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, відповідно до ст.263 КАС України. У звязку з тим, що резолютивна частина вказаного виконавчого листа містить необхідність виконати дії зобовязального характеру, без зазначення конкретної суми до стягнення з боржника на користь стягувача, державний виконавець не має можливості для подальшого повного виконання рішення суду, тому просить змінити спосіб і порядок виконання судового рішення.

В судове засідання сторони не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, однак їх неявка відповідно до вимог ст.. 263 КАС України не перешкоджає розгляду подання про заміну способу і порядку виконання рішень.

Державний виконавець Половніков Р.С. в поданні просив розглядати справу за відсутності працівника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у звязку з неможливістю забезпечити його участь в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, з урахуванням того, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

З вимог ч.3 ст. 2 КАС України вбачається, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України,

- з використанням повноважень, з метою, з якою це повноваження надано,

- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії),

- безсторонньо (неупереджено),

- добросовісно,

- розсудливо,

- з дотриманням принципу рівності перед законом запобігаючи несправедливій дискримінації,

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія),

- з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення,

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з вимогами ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 03.06.2011 року постановою Мелітопольського міськрайонного суду позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Мелітопольському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок пенсії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Мелітопольському районі Запорізької області щодо не нарахування та не виплати пенсії ОСОБА_2, підвищеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІV від 18.11.2004 року. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Мелітопольському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне страхування» та сум, виплачених в цей період, з 11.11.2010 та виплачувати до внесення змін у законодавство або зміни правового статусу особи - позивача. В іншій частині позовних вимог відмовлено. /а.с. 9/

29.03.2013 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області повернута апелянту /а.с. 16/.

12.12.2016 ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду задоволено заяву ОСОБА_2 та поновлено строк предявлення виконавчого листа для виконання /а.с.27-28/.

11.08.2017 державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням, в якому просить змінити спосіб і порядок подальшого виконання виконавчого документу від 07.07.2017, винесеного Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області із зобовязання Управління пенсійного фонду України в м. Мелітополь Запорізької області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 на стягнення з Управління пенсійного фонду України в м. Мелітополь Запорізької області суми 1472,91 грн. /а.с.53-55/.

Згідно листа начальника Мелітопольського обєднання Управління Пенсійного фонду України в Запорізької області №7323/11 від 04.08.2017 повідомлено відділ примусового виконання УДВС ГТУЮ в Запорізькій області про те, що на виконання постанови Мелітопольського міськрайонного суду від 07.06.2010 було проведено перерахунок пенсії та ОСОБА_2 нараховано 1472,91 грн. Стосовно виплати зазначеної суми вказано, що кошти на виплату пенсій враховуються у Державному бюджеті України на відповідний рік у розмірах, визначених відповідно до чинного законодавства. Відповідно до частин першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Оскільки кошти на виплату сум за рішеннями суду не забезпечені в Державному бюджеті України на відповідний рік, тому неможливо здійснити виплату за рішенням суду. Таким чином, саме відсутність бюджетного фінансування робить неможливим виконання рішення суду. /а.с.58/.

Відповідно до частини четвертої статті 105 КАС адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень - прийняти рішення або вчинити певні дії, так і про стягнення з нього коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

За наявності обставин та в порядку, передбачених абзацом першим цієї частини, сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміється застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв'язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суть самого судового рішення.

Вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати, що під зміною способу і порядку розуміється дія або сукупність дій, якими певним чином досягається кінцевий результат, та що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання рішення неможливим.

Відтак, зміною способу та порядку виконання судового рішення є прийняття судом нових заходів з метою реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. При цьому, суд може змінити порядок і спосіб виконання судового рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Аналізуючи норми частини першої статті 263 КАС у системному зв'язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовувалася необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті. Варто також зазначити, що невиконання управлінням ПФУ судового зобов'язання в частині виплати пенсії через брак коштів на її виплату в розумінні частини першої статті 263 КАС не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.

Посилання ВДВС на неможливість виконання рішення суду зобов'язального характеру щодо проведення соціальних виплат у зв'язку з відсутністю такого виду рішень у визначеному статтею 2 Закону України від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» переліку рішень, виконання яких гарантовано державою, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 КАС постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов'язання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

Таким чином, відсутні правові підстави для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум пенсії буде здійснена управлінням ПФУ після надходження відповідних сум із державного бюджету.

У справі, що розглядається, суд для відновлення права ОСОБА_2 на щомісячну соціальну допомогу, передбачену Законом № 2195-ІV, прийняв постанову про зобовязання органу ПФУ нарахувати та виплатити соціальну допомогу в установленому законом розмірі, що відповідало заявленим у позові вимогам. Розрахунок суми належної ОСОБА_2 соціальної допомоги за спірний період судом не здійснювався, тому, змінивши спосіб виконання такої постанови із зобовязання виплатити зазначену допомогу на стягнення конкретної суми цієї допомоги, суду доведеться змінити постанову по суті, вийшовши при цьому за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження судами всіх інстанцій при розгляді справи.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає подання таким, що не підлягає задоволенню, оскільки зміна на підставі статті 263 КАС способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Керуючись ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Інформаційним листом Вищого адміністративного суду України №173/11/14-14 від 11.02.2014 року, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо виконання судових рішень» № 583-VІІ від 19.09.2013 року, ст.ст.41, 256, 263 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 03.06.2011 року відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І.М. Бахаєв