Справа № 227/2015/17
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошля А.О.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року справа № 227/2015/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів Гайдара А.В., Ханової Р.Ф.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 6 липня 2017 року у справі №227/2015/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про визнання дій неправомірними, визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради (далі УСЗН Добропільської міської ради), в якому просила:

визнати неправомірними дії УСЗН Добропільської міської ради щодо зобов'язання повернути надміру перерахованих сум грошової допомоги у розмірі 14603,11 грн. та відмови в призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі;

визнати незаконними та скасувати рішення УСЗН Добропільської міської ради від 09.06.2016, від 29.05.2017 за №01-10/861 та від 12.06.2017 за №01-10/984;

стягнути з УСЗН Добропільської міської ради на користь позивача безпідставно повернуті суми адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам у розмірі 5500,00 грн.;

зобов'язати УСЗН Добропільської міської ради призначити на відповідний період щомісячну адресну допомогу сім'ї позивача, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 24.05.2016 та з 29.05.2017 (а.с. 3-5).

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 6 липня 2017 року зазначений позов ОСОБА_2 задоволений частково, а саме:

визнано протиправним та скасовано рішення УСЗН Добропільської міської ради про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання від 06.06.2016 року та від 09.06.2017 року;

визнано протиправним та скасовано повідомлення про відшкодування коштів по переплаченим соціальним виплатам УСЗН Добропільської міської ради від 09.06.2016 року;

стягнуто з УСЗН Добропільської міської ради на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 5500,00 грн., як безпідставно повернута сума адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам;

зобов'язано УСЗН Добропільської міської ради повторно розглянути заяви позивача про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 30.05.2017 року;

в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 47-50).

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через неповне з'ясування судом обставин справи, які мають значення для справи та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що у власності чоловіка ОСОБА_2 знаходиться нерухоме майно у м.Добропіллі Донецької області, тобто в регіоні, іншому, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення , у зв'язку з чим, відсутні підстави для призначення позивачеві щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, враховуючи п. 6, п.12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 (а.с. 53-54).

Позивач не погодився з постановою суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через неповне з'ясування всіх обставин і порушення норм матеріального права та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на те, що судом вирішено не всі позовні вимоги та питання: щодо зобов'язання відповідача призначити щомісячну адресну допомогу як внутрішньо переміщеним особам за заявою від 24.05.2016 та щодо стягнення судових витрат. Крім того, вважає помилковим висновок суду, що компетенція адміністративного суду не розповсюджується на зобов'язання органа владних повноважень вчиняти дії з призначення на відповідний період щомісячної адресної допомоги (а.с.56-58).

Відповідно до ст.197 ч.1 п.2 КАС України судом апеляційної інстанції справу розглянуто в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційних скарг, і дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи ч.2 ст. 99 КАС України встановлений шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що позивач звернулася до суду з адміністративним позовом 27.06.2017 року, вх.№9780/17вх. ( а. с.3), вимоги якого стосуються і пов'язані з діями відповідача, вчиненими в червні 2016 року, тобто за межами шестимісячного строку звернення до суду щодо призначення та виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам (а. с. 3-5).

Суд першої інстанції грубо порушив норми процесуального закону, оскільки відповідно до п.5 ч.1 ст.107 КАС України після одержання позовної заяви не з'ясував чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Колегія суддів зазначає, що строк звернення до суду з даним позовом обчислюється з дати, коли позивач дізналася про порушення її права на призначення допомоги.

Позивач не навела поважних причин щодо тривалого пропущення строку звернення до адміністративного суду. Навпаки, матеріалами справи підтверджено, що позивач достеменно знала про рішення відповідача про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання від 06.06.2016 року ( а. с. 38) і добровільно повертала кошти відповідачеві на його повідомлення від 09.06.2016 про відшкодування коштів по переплаченим соціальним виплатам..

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Частиною другою зазначеної статті визначено, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги позивача заявлені поза межами шестимісячного строку звернення, які стосуються відмови в призначенні адресної допомоги, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг підлягають залишенню без розгляду у зв'язку з пропущенням шестимісячного строку звернення до суду.

Керуючись ст. 99, ст. 100, ст. 155 ч.1 п.9, ст.195 ч.1, ст. 197 ч.1 п.2, ст.198 ч.1 п.4, ст.203 ч.1, ст.205 ч.1 п.4, ст. 206, ст. 212, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради задовольнити частково.

Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 6 липня 2017 року у справі №227/2015/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про визнання дій неправомірними, визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії скасувати в частині задоволення позовних вимог, заявлених за період з 06.06.2016 року до 27.12.2016 року.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про визнання дій неправомірними, визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії залишити без розгляду за період з 06.06.2016 року до 27.12.2016 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий Л.А.Василенко

Судді А.В. Гайдар

Р.Ф. Ханова