Справа № 826/16012/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 серпня 2017 року письмове провадження № 826/16012/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Арсірія Р.О., суддів Кузьменка В.А., Огурцова О.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1до Міністерства фінансів України,

треті особи: Пенсійний фонд України,

Державна фіскальна служба України

про визнання нечинним пунктів 10-12 розділу 4 "Формування звіту" Порядку формування та подання страхувальником звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування,

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства фінансів України в якому просить визнати таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили - Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (абзацу п'ятому ч. 8 ст. 9), - та визнати нечинним Наказ Міністерства фінансів України від 14.04.2015 року №435, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2015 р. за №460/26905, в частині пунктів 10-12 розділу IV «Формування Звіту» Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого зазначеним Наказом, вимоги подачі протягом року в разі призначення пенсії Звіту з позначкою «призначення пенсії» за період до дати формування заяви на призначення пенсії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач, ОСОБА_1, 12 квітня 2015 року досяг пенсійного віку і приступив до оформлення пенсії за віком. Оскільки він, з поміж іншого, сплачував єдиний соціальний внесок як приватний підприємець, він хотів, щоб внески, фактично сплачені за січень-квітнень 2015 року також були враховані у розрахунку пенсії.

Однак, йому стало відомо, що Відповідачем впроваджено ще одну звітність, що спеціально при виході на державне соціальне страхування» не передбачено. Позивач вказує, що цей вид звітності передбачено тільки підзаконним нормативно-правовим актом - Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженим Наказом Міністерства фінансів 14.04.2015 р. №435, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2015 року за № 460/26905.

На думку позивача, Відповідач впровадив ще один звітний період і ще один вид звітності - при виході на пенсію, у той час, як спеціальний закон для фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, передбачає тільки 2 звітних періоди та відповідно два види звітів: річний та у зв'язку із припиненням підприємницької діяльності фізичної особи.

Отже, підзаконний нормативно-правовий акт у цій частині не відповідає акту вищої юридичної сили - Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Позивач вважає, що він вимушений був подавати звітність, яка не була передбачена законом, але була вигадана підзаконним нормативно-правовим актом. Позивач просив розгляд справи проводити без його участі.

Представники сторін у судове засідання 01 червня 2016 року не з'явилися про розгляд справи повідомленні належним чином.

Відповідач через відділ документообігу суду подав письмові заперечення, в яких проти позову заперечував з підстав викладених в письмових запереченнях.

У судовому засіданні 01.06.2016 року, суд відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

За результатами розгляду документів і матеріалів поданих сторонами, пояснень позивача, представників відповідачів, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановив:

Наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 року № 435 затверджено Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Так, пунктом 1 розділу І «Загальні положення» Порядку визначено, що документом для призначення пенсії є Звіт страхувальника з позначкою «призначення пенсії», який подається за період до дати формування заяви на призначення пенсії у випадках, передбачених пунктами 10-12 розділу IV цього Порядку.

Пунктами 10-12 розділу IV «Формування звіту» Порядку передбачено, що:

фізичні особи - підприємці, крім тих, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають самі за себе до фіскальних органів Звіт згідно з таблицею 1 додатка 5 до цього Порядку. Протягом року в разі призначення пенсії подається Звіт з позначкою "призначення пенсії" за період до дати формування заяви на призначення пенсії, при цьому тип форми "початкова" не зазначається;

фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають самі за себе до фіскальних органів Звіт згідно з таблицею 2 додатка 5 до цього Порядку. Протягом року в разі призначення пенсії подається Звіт з позначкою "призначення пенсії" за період до дати формування заяви на призначення пенсії, при цьому тип форми "початкова" не зазначається;

особи, які провадять незалежну професійну діяльність, формують та подають самі за себе до фіскальних органів Звіт згідно з таблицею 3 додатка 5 до цього Порядку. Протягом року в разі призначення пенсії подається Звіт з позначкою "призначення пенсії" за період до дати формування заяви на призначення пенсії, при цьому тип форми "початкова" не зазначається.

Вказаний наказ Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.04.2015 за №460/26905 та офіційно опублікований в Офіційному віснику України від 30.04.2015 №32 ст. 935 (набрав чинності з дня опублікування).

На думку позивача, положення пунктів 10-12 розділу IV «Формування Звіту» Порядку № 435 не відповідає Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI.

У зв'язку з вищенаведеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI .

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 статті 6 Закону платник єдиного внеску зобов'язаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Згідно ч. 8 ст. 9 вказаного Закону, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Відповідно до статті 12 Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, відповідно до покладених на нього завдань встановлює форми, строки і порядок прийняття та обробки звітності, зокрема в електронній формі, від платників щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно письмових заперечень відповідача, саме на виконання вимог вказаного Закону Міністерством фінансів України, як центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування, Державною фіскальною службою України, Державною регуляторною службою України, соціальними партнерами (копії листів з аркушами погоджень додаються) було розроблено Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок), який затверджено Наказом № 435.

З метою гарантування прав застрахованих осіб на врахування трудового стажу та сум заробітної плати, правильності розрахунків у разі призначення або перерахунку пенсії для платників єдиного внеску, звітним періодом у яких є календарний рік, запроваджено звіт страхувальника з позначкою «призначення пенсії».

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 375, Міністерство фінансів України є головним органом у системі центральні центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику.

Відтак, оскаржуваний наказ було видано відповідачем у спосіб та у межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд погоджується з доводами відповідача, що положення наказу № 435, гарантують права застрахованих осіб та не суперечать нормам Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Суд, надаючи оцінку діям відповідача, вважає, що вони вчинені у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 9, 17, 128, 159, 163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя Р.О. Арсірій

Судді О.П. Огурцов

В.А. Кузьменко