Справа № 817/147/17
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2017-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 серпня 2017 р.Р і в н еСправа №817/147/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Приватного підприємства "Фламінго - Тойс"
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги,
В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Фламінго - Тойс" звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.11.2016 №, №, № та податкової вимоги від 22.12.2016 №104-17.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в листопаді 2016 року відповідачем була проведена позапланова виїзна перевірка позивача з питань державної митної справи, в тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за період з 01.01.2013 по 28.10.2016, про що складений акт. На підставі висновку даного акта були винесені податкові повідомлення-рішення, якими збільшено суму грошового зобов'язання: з додаткового імпортного збору за податковими зобов'язаннями в розмірі 36 539,02 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 9 134,76 грн.; з мита на товари, що ввозяться на територію України СГ за податковими зобов'язаннями у розмірі 36 539,02 грн., за штрафними фінансовими) санкціями в розмірі 9 134,76 грн.; з податку на додану вартість за податковими зобов'язаннями в розмірі 160 771,68 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями з розмір 40 192,92 грн. Позивач не погоджується з висновками акта щодо встановлених порушень. При цьому зазначає, що з Акту перевірки, контролюючим органом встановлено закінчення строку переробки товарів на митній території Позивачем, як наслідок, підприємством не здійснено поміщення продуктів переробки в інший митний режим у встановлений законом строк. Позивачем до Рівненської митниці ДФС подано заяву №1 від 30.09.2015 на отримання дозволу на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території України. Підставою для подання заяви про дозвіл на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території України став контракт на переробку на митній території України №D2209 від 22.09.2015, укладений між ПП «Фламінго-Тойс» та Maksimoff Sp.zo.o (Польща). Предметом даного контракту є виготовлення Позивачем з наданої сировини іноземним контрагентом іграшок та товарів для дітей у кількості 42435шт. В зв'язку з чим, Рівненською митницею ДФС надано дозвіл на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території України, ввезених за митними деклараціями №204050000/2015/018692 від 12.10.2015 та №204050000/2015/021063 від 12.11.2015. Строк, на який митний орган надав дозвіл на розміщення товарів, становить 310 днів. Так, у відповідності до п.11 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, продукти переробки до завершення строку переробки підлягають оформленню митним органом, зазначеним в дозволі на переробку, в обраний декларантом митний режим залежно від умов зовнішньоекономічного договору та з додержанням вимог Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів України з питань державної митної справи. Статтею 160 Митного кодексу України передбачено, що митний режим переробки на митній території завершується шляхом реекспорту продуктів переробки чи поміщення їх в інший митний режим, а також у випадках, передбачених частиною другою цієї статті. В свою чергу частиною 2 ст. 160 Митного кодексу України передбачено, що Митний режим переробки на митній території припиняється органом доходів і зборів у разі: конфіскації товарів, повної втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту такої аварії або дії обставин у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Отже, головним чинником, що визначає строк переробки - це умови зовнішньоекономічного договору. Відтак, відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту, укладеного між Позивачем та Maksimoff Sp.zo.o (Польща) №D2209 від 22.09.2015 p., строк дії даного контракту - до 31 грудня 2017 року, а тому, Позивач не порушував вимоги чинного законодавства України в частині безпідставного користування умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами, а у контролюючого органу були відсутні будь-які підстави для нарахування платнику податку на додану вартість, мита на товари, що ввозяться СПД, додаткового імпортного збору та штрафних санкцій. В зв'язку з вказаними обставинами представник Позивача просила суд адміністративний позов задовольнити в повному обсязі та визнати протиправними і скасувати спірні податкові-повідомлення рішення, а також податкову вимогу від 22.12.2016.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що дійсно, у позивача була проведена перевірка, за результатами якої складений акт і на підставі висновків акту прийняті податкові повідомлення-рішення. Так, за інформацією Рівненської митниці ДФС (лист від 03.11.2016 вих. №5275/35/17-70-61) згідно письмового дозволу Рівненської митниці ДФС за заявою ПП «Фламінго-Тойс» вих. № 1 від 30.09.2015 на отримання дозволу на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території України строк переробки товарів, ввезених за митними деклараціями №204050000/2015/018692 від 12.10.2015 та №204050000/2015/021063 від 12.11.2015 становив 310 днів. У графах D/J даних митних декларацій відповідно до п. 4 розділу II Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 було зазначено кінцеву дату строку переробки товарів на митній території України 18.08.2016 та 15.09.2016 відповідно. В результаті переробки, з урахуванням вивезених продуктів переробки згідно митних декларацій наведених в додатку №3, використано сировини «Сополімер поліпропілену марки Sabіс РР 412МК49» в загальній кількості 7172,43 кг. При цьому, невикористані залишки склали 25827,57 кг. Таким чином, контролюючий орган вважає встановленим факт наявності залишків товару (напівфабрикатів виготовлених з давальницької сировини, ввезеної в режимі переробки на митну територію на загальну суму 135990,72 грн. в загальній кількості 1 674 334 одиниць), які у визначені дозволом строки переробки не були поміщені у відповідний обраний декларантом режим (додаток № 4 до акту перевірки, який є його невід'ємною частиною). Будь-яких заяв щодо продовження строків переробки товарів на митній території ПП «Фламінго-Тойс» за період дії дозволу не надходило, фактів припинення режиму переробки на митній території внаслідок конфіскації товарів, повної втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перевіркою не виявлено та декларантом не заявлялося. В зв'язку з встановленими фактами 21.10.2016 посадовими особами митного поста «Рівне-Центральний» Рівненської митниці ДФС було складено протоколи про порушення митних правил №0565/20405/16 та №0566/20405/16 за ознаками частини 1 статті 480 Митного кодексу України. А отже, контролюючий орган стверджує, що безпідставними є зазначені у адміністративному позові твердження щодо визначення строку перебування товару у режимі переробки, виходячи із загального строку дії зовнішньоекономічного договору. В зв'язку з наведеним відповідач стверджує про правомірність та обґрунтованість висновків акту перевірки та просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В ході судового розгляду, судом було прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Рівненській області в період з 10.11.2016 по 16.11.2016 на підставі наказу про проведення позапланової виїзної документальної перевірки від 10.11.2016 №707 проведено позапланову виїзну перевірку ПП «Фламінго-Тойс».

За результатами перевірки податковим органом складено Акт №272/6/17-00-14-07/- від 21.11.2016 документальної позапланової виїзної перевірки дотримання Приватним підприємством «Фламінго-Тойс» вимог законодавства України з питань державної митної справи, в тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за період з 01.01.2013 по 28.10.2016 (а.с.7-14).

Податковим органом за результатами перевірки зроблено наступні висновки:

За результатами документальної позапланової виїзної документальної перевірки дотримання Приватним підприємством «Фламінго-Тойс» вимог законодавства України з питань державної митної справи у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за період з 01.01.2013 по 28.10.2016, встановлено порушення вимог законодавства України з питань державної митної справи, а саме, порушення вимог статті 160, статті 257, 289 Митного кодексу України, пункту 206.16 статті 206 та пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України внаслідок безпідставного користування умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами що призвело до несвоєчасного, недостовірного та неповного нарахування та сплати митних платежів, що справляються у разі ввезення товарів на митну територію України, та визначення додаткових податкових зобов'язань у сумі 233 849,72 грн., в тому числі: податок на додану вартість - 160 771,68 грн., мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності (ввізне мито) - 36 539,02 грн., додатковий імпортний збір - 36 539,02 грн.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що обов'язком платника податків є сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до положень пункту 4 частини 1 статті 289 Митного кодексу України обов'язок зі сплати митних платежів виникає після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки орган доходів і зборів самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов'язання.

З урахуванням вищевикладеного, Відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ від 30.11.2016, яким Позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з додаткового імпортного збору за податковими зобов'язаннями в розмірі 36 539,02 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 9 134,76 грн. (а.с.22);

№ від 30.11.2016, яким Позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з мита на товари, що ввозяться на територію України СГ за податковими зобов'язаннями у розмірі 36 539,02 грн., за штрафними фінансовими) санкціями в розмірі 9 134,76 грн. (а.с.23);

№ від 30.11.2016, яким Позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за податковими зобов'язаннями в розмірі 160 771,68 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями з розмір 40 192,92 грн. (а.с.24).

Крім того, Відповідачем прийнято Податкову вимогу №104-17 від 22.12.2016, якою визначено суму податкового боргу платника по вищевказаним податкам та зборам за узгодженими грошовими зобов'язаннями в розмірі 303 353,62 грн. (а.с.26).

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI, а відносини з питання митного оформлення товарів, які переміщуються через митний кордон України, регламентуються Митним кодексом України від 13 березня 2012 року №4495-VI.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Так, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 336 Митного кодексу України проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів є однією із форм митного контролю.

Згідно з визначенням, наведеним у частині 1 статті 345 Митного кодексу України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до частини 3 цієї статті органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо, зокрема, правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів та правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Як встановлено судом за період з 01.01.2013 по 28.10.2016 Позивачем здійснено митне оформлення товарів в митному режимі «переробка на митній території України» за двома митними деклараціями типу ІМ51ДЕ загальною фактурною вартістю 38280 євро та митною вартістю 933988,56 грн.

В режимі переробки ввезено товар «Сополімер поліпропілену марки Sabic PP412MK49/Propylene copolymers Sabic PP 412MK49» загальною масою 33000 кг. В процесі переробки використовуються також власні сировина та матеріали в питомій вазі, визначеній технологічними схемами - додатками до контракту щодо переробки на митній території між замовником та виконавцем.

В період з 01.01.2013 по 28.10.2016 Позивачем оформлено в режимі реекспорту по чотирьом митним деклараціям типу ЕК11АА готової продукції в кількості 6571 одиниць митною вартістю 398796,68 грн.

Позивачем до Рівненської митниці ДФС подано заяву вих. №1 від 30.09.2015 на отримання дозволу на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території України.

Підставою для подання заяви про дозвіл на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території України став контракт на переробку на митній території України №D2209 від 22.09.2015 між замовником - Maksimoff Sp.zo.o (Польща) та виконавцем ПП «Фламінго-Тойс». Згідно цього договору продукція виготовляється з сировини Замовника та сировини закупленої на території України згідно специфікацій по кожному артикулу.

У разі не здійснення переробки сировини у готову продукцію у встановлений контрактом строк, не перероблена сировина підлягає оформленню в режимі імпорту на території України. Згідно умов поставки СРТ - с.Корнии, Рівненський район, Україна у відповідності до правил «Інкотермс» в редакції 2010 та ціна сировини встановлюється в розмірі 1160 євро за тону.

Контракт №D2209 від 22.09.2015 між замовником - Maksimoff Sp.zo.o (Польща) та виконавцем ПП «Фламінго-Тойс» набув чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017.

За інформацією Рівненської митниці ДФС (лист від 03.11.2016 вих. №5275/35/17-70-61) згідно письмового дозволу Рівненської митниці ДФС за заявою ПП «Фламінго-Тойс» вих. № 1 від 30.09.2015 на отримання дозволу на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території України строк переробки товарів, ввезених за митними деклараціями №204050000/2015/018692 від 12.10.2015 та №204050000/2015/021063 від 12.11.2015 становив 310 днів.

У графах D/J даних митних декларацій відповідно до п. 4 розділу II Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 було зазначено кінцеву дату строку переробки товарів на митній території України 18.08.2016 та 15.09.2016 відповідно.

Згідно п.11 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, продукти переробки до завершення строку переробки підлягають оформленню митним органом, зазначеним в дозволі на переробку, в обраний декларантом митний режим залежно від умов зовнішньоекономічного договору та з додержанням вимог Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів України з питань державної митної справи. Статтею 160 Митного кодексу України передбачено, що митний режим переробки на митній території завершується шляхом реекспорту продуктів переробки чи поміщення їх в інший митний режим, а також у випадках, передбачених частиною другою цієї статті.

Крім того, частиною 2 ст. 160 Митного кодексу України передбачено, що Митний режим переробки на митній території припиняється органом доходів і зборів у разі: конфіскації товарів, повної втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту такої аварії або дії обставин у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику

Як встановлено під час проведеної контролюючим органом перевірки, в результаті переробки, з урахуванням вивезених продуктів переробки згідно митних декларацій наведених в додатку №3, використано сировини «Сополімер поліпропілену марки Sabіс РР 412МК49» в загальній кількості 7172,43 кг. При цьому, невикористані залишки склали 25827,57 кг. На підставі викладеного, контролюючий орган дійшов висновку про наявність залишків товару (напівфабрикатів виготовлених з давальницької сировини, ввезеної в режимі переробки на митну територію на загальну суму 135990,72 грн. в загальній кількості 1 674 334 одиниць), які у визначені дозволом строки переробки не були поміщені у відповідний обраний декларантом режим (додаток № 4 до акту перевірки, який є його невід'ємною частиною).

Як встановлено судом під час розгляду справи будь-яких заяв щодо продовження строків переробки товарів на митній території ПП «Фламінго-Тойс» за період дії дозволу не надходило, фактів припинення режиму переробки на митній території внаслідок конфіскації товарів, повної втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перевіркою не виявлено та декларантом не заявлялося. В зв'язку з встановленими фактами 21.10.2016 посадовими особами митного поста «Рівне-Центральний» Рівненської митниці ДФС було складено протоколи про порушення митних правил №0565/20405/16 та №0566/20405/16 за ознаками частини 1 статті 480 Митного кодексу України.

Таким чином, за результатами перевірки встановлено, що в порушення ст. 160 МК України та пункту 206,16 ст. 206 ПК України ПП «Фламінго-Тойс» митний режим переробки на митній території не завершено шляхом реекспорту продуктів переробки чи поміщення їх в інший митний режим, що призвело до безпідставного користування умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами залишку товару «Сополімер поліпропілену марки Sabіс РР 412МК49» в кількості 25827,57 кг.

Контролюючий орган на підставі виявлених порушень під час перевірки здійснено розрахунок податкових зобов'язань на загальну суму 233849,72 грн., в тому числі: податок на додану вартість - 160 771, 68 грн. (код платежу - 14070100), мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності (ввізне мито) - 36 539,02 грн. (код платежу - 15010100), додатковий імпортний збір (код платежу - 15011100) - 36 539,02 грн.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пункт 14.1.175 статті14 Податкового кодексу України).

За змістом підпункту 2.1, 2.2, 2.3 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого Міндоходів України від 10.10.2013, № 576, податкова вимога формується органами доходів і зборів за місцем обліку платника податків. Податкова вимога формується, якщо: платник податків не сплатив суми податкового зобов'язання, зазначеної в поданій ним податковій декларації, у встановлені Кодексом строки; платник податків не сплатив узгодженої суми грошового зобов'язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки; платник збору не сплатив узгодженої суми збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності у встановлені строки; платник єдиного податку першої або другої групи не сплатив суми авансового внеску у встановлені строки. Протягом строків оскарження суми грошових зобов'язань, визначених Кодексом, податкова вимога з податку, що оскаржується, не надсилається.

За змістом статті 59 Податкового кодексу визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Матеріали справи свідчать, що 22.12.2016 року контролюючим органом на підставі податкових повідомлень-рішень №, №, № від 30.11.2016 сформовано податкову вимогу №104-17 на загальну суму 303353,62 грн.

Враховуючи те, що зазначені податкові повідомлення-рішення суд вважає правомірними та такими, що винесені без порушення чинного законодавства, то і сформована на підставі них податкова вимога з урахування не сплати узгодженої заборгованості Позивачем також є правомірною.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Згідно зі ст. 92 Основного Закону виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідно до ст.ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В процесі розгляду спору Відповідачем доведена правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень № від 30.11.2016, № від 30.11.2016, № від 30.11.2016, та Податкову вимогу №104-17 від 22.12.2016 тому позовні вимоги про визнання їх протиправними та скасування необхідно залишити без задоволення.

Частиною 1 статті 98 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Згідно з частиною 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Ухвалою суду від 27.02.2017 у даній справі сплату судового збору відстрочено до ухвалення судового рішення.

Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі (ч.2 ст.88 КАС України).

Оскільки судове рішення прийняте не на користь ПП "Фламінго - Тойс", то сплату судових витрат слід покласти саме на позивача.

Так, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону №3674-VI встановлено, що розмір судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 №1801-VIII встановлено, що розмір прожиткового мінімуму на одну особу для працездатних осіб в розрахунку на місяць станом на 1 січня 2017 року становить 1600,00грн.

Відтак, розмір судового збору, який належить стягнути з позивача за подання позивачем адміністративного позову майнового характеру, становить 8934,99грн. (595665,78х1,5%).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Фламінго - Тойс" до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги відмовити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Фламінго - Тойс" до Державного бюджету України судовий збір, сплату якого було відстрочено ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 27.02.2017 до ухвалення судового рішення, в сумі 8934,99грн. (вісім тисяч дев'ятсот тридцять чотири гривні дев'яносто дев'ять копійок).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щербаков В.В.