Справа № 44919/09/2070
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2010-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16.02.2010 р. справа № 2а- 44919/09/2070 Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сліденко А.В.,

при секретарі Русецький І.В.,

за участі представників:

позивача - ОСОБА_1.,

відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Державної податкової інспекції у Червонозаводському районі міста Харкова
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа-1"
простягнення штрафних санкцій, -
В С Т А Н О В И В :

Позивач, Державна податкова інспекція у Червонозаводському районі міста Харкова звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа -1" 2.060,00 грн. заборгованості по оплаті штрафних (фінансових) санкцій згідно з рішеннями від 02.10.2009р. №, № НОМЕР_1, № 4. В обгрунтування заявлених вимог указував, що ДПІ, розглянувши акт перевірки № 8509/20/40/23/32238463 від 21.09.2009р., на підставі норм Закону України «Про державну податкову службу в Україні», Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" винесла рішення від 02.10.2009р. №, № НОМЕР_1, № 4 про застосування штрафних (фінансових) санкцій. Відповідач, суму штрафних санкцій, які були застосовані переліченими рішеннями, не сплатив, що спричинило утворення спірної суми заборгованості. В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи і вимоги заявленого позову, просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач, ТОВ "Основа-1", був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, однак до судового засідання не прибув, свого уповноваженого представника до суду не направив, про причини неявки суду не повідомив.

Оскільки матеріали справи містять докази, які в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, а завданням адміністративного судочинства України згідно з ч.1 ст.2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і неухильне дотримання судом вимог даної норми процесуального закону є обов'язковим в кожній адміністративній справі, то спір підлягає вирішенню на підставі наявних у справі документів.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач, ТОВ "Основа-1" пройшов передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України з ідентифікаційним кодом - 32238463, має правовий статус суб'єкта господарювання - юридичної особи, на обліку як платник податків, зборів (обовязкових платежів) знаходиться в ДПІ Червонозаводського району м. Харкова.

Позивач, ДПІ Червонозаводського району м. Харкова в силу норм Закону України «Про державну податкову службу в Україні»та за наведеними у ст.3 КАС України ознаками є субєктом владних повноважень, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості перед бюджетом, що передбачено п.11 ст.10 і п.11 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», а тому спір по даній справі підлягає вирішенню в порядку КАС України.

Як випливає з матеріалів справи, вимоги позову ґрунтуються на рішеннях про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 02.10.2009р. №, яким визначений штраф у сумі 220,00грн., від 02.10.2009р. № НОМЕР_1, яким визначений штраф у сумі 140,00грн., від 02.10.2009р. № 4, яким визначений штраф у сумі 1.700,00грн.

Оглянувши перелічені рішення, суд відзначає, що за змістом, формою та підставами винесення, названі рішення узгоджуються з компетенцією органів державної податкової служби України, встановленою п.11 ст.11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та способом реалізації наданих ним владних повноважень, визначеним Інструкцією про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби (затверджено наказом ДПА України від 17.03.2001р. №110, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.03.2001р. за №268/5459; далі за текстом Інструкція) та Порядком направлення органами податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій (затверджено наказом ДПА України від 21.06.2001р. №253, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.07.2001р. за №567/5758; далі за текстом - Порядок).

Доказів помилковості висновків контролюючого органу, які слугували фактичною підставою для винесення перелічених рішень і відображені в акті перевірки № 8509/20/40/23/32238463 від 21.09.2009р., судовим розглядом не виявлено.

Так, в зазначеному акті відображено факт вчинення відповідачем порушення п. 4 ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме: реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка.

Пунктом 4 статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному абз.2 ч.2 ст.7 Закону України "Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби". Працівник відповідача на момент підписання акту перевірки та письмових пояснень наявності указаного порушення не спростовував, а відповідач доказів, які б доводили відсутність цього порушення, до матеріалів справи не надав.

Отже, факт порушення п. 4 ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. Доказів, які б спростовували наявність цього порушення судом самостійно при виконанні вимог ст..11 КАС України таких доказів не виявлено.

Відповідно до абз.13 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до суб"єктів підприємницької діяльності у разі зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв та тютюнових виробів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного збору встановленого зразка або з підробленими марками акцизного збору застосовується штраф у розмірі - 100 відсотків вартості товару, але не менше 1700 гривень.

Таким чином, вимога про стягнення заборгованості по оплаті рішення № 4 від 02.10.2009 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно з абз. 13 ч. 2 ст.17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" в сумі 1.700,00грн. підлягає задоволенню.

Щодо наведеного в акті перевірки № 8509/20/40/23/32238463 від 21.09.2009р факту порушення відповідачем п.13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: незабезпечення відповідності готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі, яка зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій (44,00грн.) суд зазначає слідуюче.

Відповідно до акту № 8509/20/40/23/32238463 від 21.09.2009р сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків - 49,40грн., а сума готівкових коштів, яка зазначена у денному звіті РРО - 93,40грн. Різниця між наведеними величинами склала 44,00грн., хоча в силу положень п.13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»ці величини повинні бути рівними, за виключенням випадків проведення операцій службове внесення або службова видача. Матеріалами справи проведення таких операцій відповідачем не доведено. Отже, факт порушення п.13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. При цьому, суд бере до уваги, що фактичних даних про відсутність у працівника відповідача, за участі якого здійснювалась перевірка, або відповідача можливості підписати акт перевірки з зауваженнями (в частині наявності цього порушення), виклавши свою незгоду з його висновками, відповідачем до матеріалів справи не додано. Доказів, які б спростовували наявність цього порушення відповідачем до справи не надано, а судом самостійно при виконанні вимог ст..11 КАС України таких доказів не виявлено.

Таким чином, вимога ДПІ про стягнення штрафу в сумі 220,00 грн., який був застосований на підставі ст.22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»(44,00*5), підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи в частині наведеного в акті від 8509/20/40/23/32238463 від 21.09.2009р., висновку контролюючого органу про порушення відповідачем абз. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності", а саме: порушення порядку використання торгового патенту - патент не було розміщено у доступному для огляді місці (знаходився у папці з документами), суд відмічає таке.

Відповідно до абз.1 ч. 1 ст.7 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" торговий патент повинен бути розміщений:

- на фронтальній вітрині магазину, а у разі її відсутності - біля касового апарату;

- на фронтальній вітрині малої архітектурної форми;

- на табличці - для автомагазинів, розвозок та інших видів пересувної торговельної мережі, а також для лотків, прилавків та інших видів торгових точок, відкритих у відведених для торговельної діяльності;

- у пунктах обміну іноземної валюти;

- у приміщеннях для надання послуг у сфері грального бізнесу та надання побутових послуг. При цьому, абз.2 ч.1 ст.7 згаданого закону зазначено, що торговий патент має бути відкритим та доступним для огляду.

Згідно з висновками акту перевірки зазначеного акту перевірки відповідач здійснював підприємницьку діяльність за відсутності торгового патенту у доступному для огляду місці, що відповідач не спростував ані в ході проведення податковим органом перевірки та оформлення її результатів, ані в ході судового розгляду справи.

Таким чином, вимога ДПІ про стягнення штрафу в сумі 140,00 грн., який був застосований на підставі п.3 ст.8 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»(фінансова санкція в розмірі вартості торгового патенту за один місяць), підлягає задоволенню.

Судовим розглядом не встановлено даних, які б вказували на те, що рішення ДПІ від 02.10.2009р. №, № НОМЕР_1, № 4 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в загальному розмірі 2060,00грн. оскаржувалися відповідачем у судовому або позасудовому порядку.

Доказів оплати цих рішень до суду не подано, наявність заборгованості підтверджена карткою особового рахунку.

Таким чином, вимога ДПІ про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті штрафу в сумі 2.060,00 грн. є обгрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 12, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч.ч. 1, 2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Червонозаводському районі міста Харкова до Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа-1" про стягнення штрафних санкцій задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа - 1" (місцезнаходження - місто Харків, вул.Штерівська, 6; ідентифікаційний код - 32238463) на користь Державного бюджету України (одержувач - УДК у Червонозаводському районі міста Харкова; код ЄДРПОУ одержувача - 24134627; банк одержувача - ГУДКУ в Харківській області МФО 851011; р/р - 0011) заборгованість у сумі 2060 (дві тисячі шістдесят) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі (у разі проголошення постанови у відсутність особи, яка бере участь у справі, - з дня отримання нею копії постанови) заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 22.02.2010р.

Суддя Сліденко А.В.