Справа № 593/563/17
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/6935/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.
суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Бережанського об`єднаного Управління Пенсійного Фонду України Тернопільської області на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 11 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бережанського об`єднаного Управління Пенсійного Фонду України Тернопільської області про визнання дій незаконними,-

В С Т А Н О В И В :

20 квітня 2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бережанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - УПФ), в якому просив зобов`язати відповідача призначити та виплатити йому пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на умовах статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 11.01.2017 року.
Бережанський районний суд Тернопільської області постановою від 11 травня 2017 року позов задовольнив.
Зобов`язав Бережанське об`єднане управління Пенсійного Фонду України призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», - з 11 січня 2017 року.
Не погодившись із вищенаведеною постановою, її оскаржило Бережанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, яке покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що до заяви про призначення пенсії позивач подав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році категорія 2 (перереєстроване); копію військового квитка, в якому зазначено, що позивач виконував службовий обов`язок на роботі по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році в 30 кілометровій зоні ЧАЕС та архівну довідку НГ Центрального архівного відділу Національної гвардії від 12.12.2016 № 1200, де зазначено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зонах радіоактивного забруднення у складі військової частини НОМЕР_1 у період з 10.07.1986 по 21.08.1986 та з 24.10.1986 по 25.11.1986 (дані про дні виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не відображено.).
Крім того, 02.03.2017 позивач долучив до матеріалів пенсійної справи копію довідки військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) від 20.07.1993 № 438, де зазначено період часу, коли ОСОБА_1 виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на населені пункти м. Прип`ять та м. Чорнобиль. Однак у вказаній довідці теж не відображено дні виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Оскільки в поданих документах позивача період роботи (служби) в зонах радіоактивного забруднення не підтверджено, тому підстав для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС немає.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2 цього Кодексу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 .
11 січня 2017 року позивач звернувся до УПФУ із відповідною заявою про призначення йому пенсії у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку.
При поданні заяви про призначення пенсії позивачем було подано:
- довідку № 40 від 09.11.2000р. замість дублікату посвідчення категорії 2 серії А, № НОМЕР_4 (перереєстровану) та посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, що засвідчують, що позивач, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році;
- копію військового квитка НОМЕР_5 , в якому зазначено, що у 1986 році позивач виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 30-ти кілометровій зоні;
- архівну довідку НГ України Центрального архівного відділу Національної гвардії від 12.12.2016р. № 1200, де зазначено, що ОСОБА_1 , приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі військової частини НОМЕР_1 в зонах радіоактивного забруднення в період з 10.07.1986р. (наказ № 162 від 12.07.1986) по 21.08.1986р. (наказ № 198 від 22.08.1986) - в районі Чорнобильської АЕС та з 24.10.1986р. (наказ № 252 від 24.10.1986) по 25.11.1986 (наказ № 279 від 26.11.1986) - в м. Чорнобиль;
- копію трудової книжки серії НОМЕР_6 , в якій вказано про те, що позивач з 18.06.1986 по 21.08.1986 виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 30-ти кілометровій зоні та з 24.10.1986 по 25.11.1986 в зоні ЧАЕС.
Крім того, позивачем додано засвідчену копію довідки Військової частини НОМЕР_2 (3254) № 438 від 20.07.1993 (перереєстровану), де зазначено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі військової частини НОМЕР_2 (3254) в м. Чорнобиль та м. Прип`ять в періоди з 18.06.1986р. по 23.06.1986р., з 10.07.1986р. по 21.08.1986р. та з 24.10.1986р. по 25.11.1986р.
Однак, листом від 05.04.2017р. № 1142/05 Бережанське ОУФУ відмовило ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком, у зв`язку з тим, що поданих позивачем довідок недостатньо для призначення йому пенсії, оскільки в них не зазначено дні виїзду в зону, а також немає наказів командира в/ч про такі виїзди.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що статус позивача як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підтверджується його посвідченням, документами з Центрального архівного відділу Національної гвардії та довідкою, виданою військовою частиною, а відтак, позивач має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку.
Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є правильними.
Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII.
Так, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 10 років.
Згідно зі статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Колегія суддів зауважує, що не зазначення в первинних документах конкретних днів виїзду позивача до зони відчуження та відсутність відповідних наказів командира військової частини, не може бути підставою для позбавлення ОСОБА_1 права на належне пенсійне забезпечення, оскільки з інших обставин справи встановлено, що він має право на призначення пенсії як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Апеляційний суд вважає, що основним доказом участі позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є дійсне, ніким не оскаржене та не скасоване посвідчення учасника ліквідації (категорія 2), видане на ім`я позивача, яке відповідно до п.2 ч.1 ст.14 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», яке підтверджує статус громадянина, що постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ. Факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС перевірявся відповідними комісіями при видачі позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році 2 категорії.
Наявні в позивача документи, які долучені до матеріалів справи, також містять дані на підтвердження факту участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 18.06.1986р. по 23.06.1986р., з 10.07.1986р. по 21.08.1986р. та з 24.10.1986р. по 25.11.1986р. та які є достатніми для призначення йому пільгової пенсії, передбаченої статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Це, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, копія військового квитка НОМЕР_5 , архівна довідка НГ України Центрального архівного відділу Національної гвардії від 12.12.2016р. № 1200, копія трудової книжки серії НОМЕР_6 та копія довідки Військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) № 438 від 20.07.1993
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.
Таким чином, колегія суддів суду зазначає, що висновки суду першої інстанції про неправомірність рішення відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є правильними.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, а тому оскаржене судове рішення є законними та обґрунтованими, а підстави для його скасування відсутні.
В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст.195, 197, п.1 ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Бережанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 11 травня 2017 року у справі № 593/563/17 - без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов