Справа № 815/1490/17
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1490/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В. розглянувши у порядку письмового провадження за наявними матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за участю третьої особи головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Мазур Володимира Миколайовича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за участю третьої особи головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Мазур Володимира Миколайовича та з урахуванням уточнень, позивач просить:

скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 16.02.2017 року № 39, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП, а саме порушення ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тобто з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою №39 від 16.02.2016р. визнано позивача винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. за те, що без документів, що надають право на виконання будівельних робіт та без документа, який посвідчує право власності на земельну ділянку, ОСОБА_1 виконав будівельні роботи з будівництва індивідуального гаражу, розміром 4,81*6,76м, загальною площею 28,9 кв.м., чим порушив ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Позивач не погоджується з зазначеною постановою, оскільки гараж за адресою: АДРЕСА_1 був збудований ще у 2003 році. Таким чином, на момент будівництва гаражу не діяли положення ч.1 ст.31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності лише у 2011 році. При цьому, позивач зазначає, що під будівництво гаражу позивачу було виділено земельну ділянку, що підтверджується довідкою начальника Котовського КЕЧ району №1/912 від 29.08.2006р.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач повідомлявся про дату та час розгляду справи, належним чином та завчасно, однак представник не з'явився у судове засідання призначене на 09.08.2017р. У поданих до суду запереченнях на адміністративний позов представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі та зазначила, що Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на підставі направлення №135 від 09.02.2017р. проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за адресою: АДРЕСА_1. За результатами перевірки 10.02.2017р. складено акт перевірки, протокол про правопорушення та припис. 16.02.2017р. відповідачем було розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі поданих документів була винесена постанова №39, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП та накладено штраф у сумі 850 грн. Окрім того, представник відповідача зазначила, що Департамент не погоджується з твердженнями позивача стосовно пропуску строку накладення адміністративного стягнення, оскільки Департаментом винесено оскаржувану постанову протягом двох місяців з дня виявлення порушення.

Враховуючи відсутність потреби заслухати свідка або експерта, та можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів, суд вирішив за доцільне розглянути справу у порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини якими обґрунтовуються вимоги позивача, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 41 Закону Законом України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 р. №3038-VI (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.02.2017р. головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Мазур В.М. відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» на підставі направлення №135 від 09.02.2017р. у присутності ОСОБА_1 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за адресою: АДРЕСА_1, поряд з БОС №628 відповідно до постанови про залучення спеціаліста для досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000251, яка надійшла листом військової прокуратури Одеського гарнізону південного регіону України №500 вих.17 від 30.01.2017р., за результатами якої складено акт.

Відповідно до акту перевірки, позивачем був пред'явлений технічний паспорт на гараж без номера за адресою: АДРЕСА_1, виготовлений КП «Котовське міськрайоне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомого майна» станом на 18.09.2006р. та встановлено, що на земельній ділянці за вказаною вище адресою, розміщений індивідуальний гараж розмірами 4,81*6,76м, загальною площею 28,9 кв.м. На момент перевірки будівельні роботи не проводились. В наданому технічному паспорті станом на 18.09.2006р. на генеральному плані земельної ділянки за зазначеною адресою проставлена відмітка про самовільно збудований гараж (літ. А).

У відповідності до акту перевірки, згідно із ст. 376 ЦКУ та наведеним вище, під час проведення інспекційних заходів державного архітектурно-будівельного контролю, зафіксовано фото-фіксацією, за вказаною вище адресою, без документів, що надають право на виконання будівельних робіт та без документа який посвідчує право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_1 на земельній ділянці міністерства оборони України виконав будівельні роботи з будівництва індивідуального гаражу розмірами 4,81*6,76м, загальною площею 28,9 кв.м., чим порушив ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Під час проведення інспекційних дій також був складений протокол про адміністративне порушення від 10.02.2017р., згідно якого за порушення встановлені під час перевірки відповідальність передбачена ч. 1 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с.12-13)

16.02.2017р. Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області прийнято постанову №39, згідно якої визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00грн. (а.с.14-15)

У відповідності до ч.1 ст.96 КпАП (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) передбачена відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд , що тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та на посадових осіб - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положенням ч. 1 статті 34 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) визначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Судом встановлено, що гараж за адресою: АДРЕСА_1 був збудований ще у 2003 році, що підтверджується копією технічного паспорту на гараж. (а.с.16-17) Під будівництво зазначеного гаражу позивачу було виділено земельну ділянку, що підтверджується довідкою начальника Котовської КЕЧ району №1/912 від 29.08.2006р. (а.с.20) Окрім того, у акті перевіркі не заперечується того факту, що зазначений гараж був побудований у 2003 році та на момент перевірки будівельні роботи не проводились.

Приписами статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Також, ст. 8 КпАП (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до положень Рішення Конституційного суду України від 09.02.1999р. (Справа №1-7/99) відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно-правовому акті визначення правопорушення, за яке така відповідальність особи передбачена, і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державного органу.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI вступив в закону силу 12.03.2011р.

Таким чином, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI на який посилається відповідач у акті перевірки, протоколі та постанові про накладення штрафу, які підставі для притягнення до відповідальності на час фактичного будівництва ще не вступив в закону силу.

При цьому, ст.38 КпАП (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

При накладені стягнення відповідно до ст. 280 КпАП (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 10 КпАП (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Разом з чим, суд при прийняті рішення бере до уваги приписи статті ч. ч. 1, 3 ст. 41 Закону Законом України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 р. №3038-VI, згідно якого державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Отже, архітектурно-будівельний контроль здійснюються під час виконання підготовчих та будівельних робіт, однак гаражу за адресою: АДРЕСА_1 який збудований у 2003році.

Окрім того, кримінальне провадження №0000251, яке надійшло листом військової прокуратури Одеського гарнізону південного регіону України №500 вих.17 від 30.01.2017р. та стало підставою для проведення перевірки вище вказаного гаражу було закрито відповідно до ч.1 ст.284 КПК України (а.с.59)

З урахуванням викладено, а також те що відповідачем під час проведення перевірки гаражу за адресою: АДРЕСА_1 який збудований у 2003 році встановлені порушення ч. 1 статті 34 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» який не діяв під час зазначеного будівництва, суд вважає за необхідне скасувати постанову від 16.02.2017 року № 39, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП, а саме порушення ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тобто з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Згідно п.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення від 14.03.2017р. позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн., у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору - 640,00 грн. (а.с.4)

Так, відповідно до наказу Державної архітектурно - будівельної інспекції України від 01.10.2014 року № 230 «Щодо діяльності деяких підрозділів Державної архітектурно - будівельної інспекції», Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області забезпечує здійснення функції та повноважень територіального органу, утвореного як структурний підрозділ апарату Державної архітектурно - будівельної інспекції України. Отже, Департамент Державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області не є юридичною особою та не має власних рахунків в органах Казначейства.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, суд вважає за необхідне стягнути з Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області в особі Державної архітектурної - будівельної інспекції України на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за участю третьої особи головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Мазур Володимира Миколайовича про скасування постанови від 16.02.2017 року № 39, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП, а саме порушення ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тобто з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд - задовольнити.

Скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 16.02.2017 року № 39, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП, а саме порушення ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тобто з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд.

Стягнути з Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області в особі Державної архітектурної - будівельної інспекції України (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки,26, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 адреса: АДРЕСА_2) суму сплаченого судового збору у розмірі 640,00 грн.

Постанова суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Балан Я.В.