Справа № 806/1085/17
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року Житомир справа № 806/1085/17

категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Черняхович І.Е.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Результат" Новопетрівської сільської радив особі філії комунального підприємства "Результат" Новопетрівської сільської ради у м. Житомирі, треті особи: Товариство з обмеженою "А.Т.К.", Сектор державної реєстрації Чуднівської районної державної адміністрації про визнання дій незаконними та скасування державної реєстрації,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати дії державного реєстратора філії Комунального підприємства "Результат" Новопетрівської сільської ради у місті Житомирі, Житомирської області Дмитренко А.В. незаконними та скасувати здійснену державну реєстрацію інших речових прав (прав оренди) на земельну ділянку за відповідним рішенням: земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, і.н. 33802593 від 10.02.2017 державним реєстратором філії Комунального підприємства "Результат" Новопетрівської сільської ради у місті Житомирі, Житомирської області Дмитренко А.В. (номер запису про інше речове право-18954666 спеціальний розділ).

В обґрунтування позову зазначає, що наказом ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 06.02.2017 №6-568/14-17-СГ ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, однак надане державою право не може реалізувати у зв'язку з неправомірними діями відповідача.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.07.2017 замінено відповідача, а саме: Державного реєстратора філії комунального підприємства "Результат" Новопетрівської сільської ради у м. Житомирі Дмитренко Анастасію Володимирівну на належного - Комунальне підприємство "Результат" Новопетрівської сільської ради в особі філії комунального підприємства "Результат" Новопетрівської сільської ради у м.Житомирі.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

Представник відповідача до суду не прибула, своїми процесуальними правами, що передбачені ст.49 КАС України, не скористалась, щодо причин неявки до суду не повідомила, незважаючи на те, що про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Представник Товариства з обмеженою "А.Т.К." до суду не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином.

У відповідності до ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 (а.с. 11).

06 лютого 2017 року Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області видано наказ №6-568/14-17-СГ яким наказано надати дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Чуднівського району, за межами населених пунктів Жеребківської сільської ради. Орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с. 10).

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області під час перевірки відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було виявлено державну реєстрацію права оренди низки земельних ділянок, здійснену державним реєстратором філії Комунального підприємства Новопетрівської сільської ради "Результат" у м. Житомир, Житомирської області Дмитренко Анастасією Володимирівною, зокрема, ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, і.н. 33802593 від 10 лютого 2017 року, номер запису про інше речове право - 18954666 спеціальний розділ.

Згідно наявної у матеріалах справи копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права: індексний номер витягу 80072340 від 10.02.2017, державним реєстратором філії КП Новопетрівської сільської ради "Результат" у м. Житомирі, Житомирська область Дмитренко А.В. було внесено запис про виникнення іншого речового права №18954666 (спеціальний розділ). Підставою виникнення іншого речового права зазначено: договір оренди землі, б/н, виданий 04.01.2006, додаткова угода, б/н, від 08.05.2009, додаткова угода, б/н, від 22.01.2010, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серія та номер НВ-017, виданий 09.02.2017, видавник: ОСОБА_3, Київський міський нотаріальний округ, Розпорядження серія та номер 717, виданий 28.12.2005,видавник: Чуднівська районна державна адміністрація Житомирської області. Підстава для внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33802593 від 10.02.2017, державний реєстратор філії КП Новопетрівської сільської ради "Результат" у м. Житомирі, Житомирська область Дмитренко А.В. Вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки. Строкове платне користування землі сільськогосподарського призначення для здійснення товарного сільськогосподарського виробництва. Строк дії 31.12.2025. Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю "А.Т.К.", . Орендодавець: Держава в особі Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області, . Об'єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1. Площа: 210,5861 га. (а.с. 197 ).

Позивач у позові зазначає, що під час прийняття рішення про державну реєстрацію іншого речового права державним реєстратором було допущено численні порушення норм чинного законодавства та наголошує, що наявність державної реєстрації іншого речового права на вказану земельну ділянку перешкоджає подальшій реалізації законного права позивача на безоплатне отримання земельної ділянки у власність, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

Відповідно до статті 14 Основного Закону, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-III (далі - ЗК України) визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 1 Закону України "Про особисте селянське господарство" від 15.05.2003 №742-IV визначено, що особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму.

Згідно вимог ст. 2 Закону України "Про особисте селянське господарство" відносини, пов'язані з веденням особистого селянського господарства, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно ч. 1 ст. 19 ЗК України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частиною другою статті 22 ЗК України встановлено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Відповідно до частини 3 статті 22 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно приписів ч.1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 1 статті 117 ЗК України встановлено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

У відповідності до ч.4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно ч.6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України законодавцем передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів.

Відповідно до п. 14 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII, учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги, як першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Із системного аналізу правових норм випливає, що з метою реалізації права громадян на отримання (придбання) у власність земельної ділянки останній звертається з відповідною заявою чи клопотанням до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Встановлено, що з метою реалізації свого права ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із клопотанням на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Чуднівського району Житомирської області за межами населених пунктів Жеребківської сільської ради.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №6-568/14-17-СГ від 06 лютого 2017 року позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Чуднівського району Житомирської області за межами населених пунктів Жеребківської сільської ради. (а.с. 10).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 мав намір отримати у власність земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1.

Однак, згідно наявної у матеріалах справи копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, №80072340 від 10.02.2017, державним реєстратором філії КП Новопетрівської сільської ради "Результат" у м. Житомирі, Житомирська область Дмитренко А.В. було внесено запис про виникнення іншого речового права №18954666 (спеціальний розділ) щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с. 22). Підставою виникнення іншого речового права зазначено:

- договір оренди землі, б/н, виданий 04.01.2006 (а.с. 148-152);

- додаткова угода, б/н, від 08.05.2009 (а.с. 154);

- додаткова угода, б/н, від 22.01.2010 (а.с. 134);

- витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серія та номер НВ-017

- розпорядження Чуднівської районної державної адміністрації №717 від 28.12.2005 (а.с. 147).

Підстава для внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33802593 від 10.02.2017, державний реєстратор філії КП Новопетрівської сільської ради "Результат" у м. Житомирі, Житомирська область Дмитренко А.В. Вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки. Строкове платне користування землі сільськогосподарського призначення для здійснення товарного сільськогосподарського виробництва. Строк дії 31.12.2025. Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю "А.Т.К.", . Орендодавець: Держава в особі Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області, . Об'єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1. Площа: 210,5861 га.

З метою з'ясування усіх фактичних обставин справи, судом ухвалою від 06.07.2017 витребувано у Сектора державної реєстрації Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області реєстраційну справу щодо державної реєстрації речового права - права оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 210,5861га, що розташована на території Жеребківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Витребувано у Сектора державної реєстрації Чуднівської державної адміністрації Житомирської області належним чином завіреної копії рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 33802593 від 10.02.2017 та заяву ТОВ "А.Т.К." про вчинення реєстраційних дій.

Сектором державної реєстрації Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області надано до суду через відділ документального забезпечення суду копію реєстраційної справи про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №33802593 від 10.02.2017 (а.с. 192-197). Реєстраційна справа містить наступні документи: заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо іншого речового права) 20921904, платіжні доручення №801 та №208, витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 197).

Суд звертає увагу, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №33802593 від 10.02.2017 в реєстраційній справі відсутнє.

Суд зазначає, що на момент вчинення оскаржуваних реєстраційних дій спірні правовідносини регулювались Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав), згідно зі статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону.

Згідно ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

- відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

- відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

- наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов'язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

4) під час проведення реєстраційних дій обов'язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Статтею 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.

Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

У відповідності до статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;

12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Частиною 2 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що під час проведення державної реєстрації права користування (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) земельними ділянками державної чи комунальної власності, право власності на які не зареєстровано в Державному реєстрі прав, державний реєстратор одночасно з проведенням такої реєстрації проводить також державну реєстрацію права власності на такі земельні ділянки без подання відповідної заяви органами, які згідно із статтею 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування.

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначений постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 (далі - постанова №1127).

Згідно п. 6 Порядку № 1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. У разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду з одночасним набуттям речових прав на земельну ділянку, на якій вони розташовані, а також у разі державної реєстрації речових прав, що є похідними від права власності, одночасно з державною реєстрацією права власності на таке майно заявником подається одна заява.

Пунктом 7 Порядку №1127 визначено, що державний реєстратор, уповноважена особа за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та роздруковує заяву, на якій заявник (за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній) проставляє власний підпис. Така заява долучається до документів, поданих для державної реєстрації прав.

Відповідно до п. 9 Порядку №1127, разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав. У разі коли оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.

Положеннями п. 12 Порядку №1127 визначено, що розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов'язково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено відповідно до законодавства, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - Єдиний реєстр документів). Державний реєстратор у разі наявності у нього паперових носіїв інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації) використовує також відомості, які містяться на відповідних носіях інформації.

Згідно п. 18 Порядку №1127, за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Пунктом 23 Порядку №1127 визначено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Як вбачається з витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, №80077673 від 10.02.2017, підставою виникнення іншого речового права зазначено:

- договір оренди землі, б/н, виданий 04.01.2006;

- додаткова угода, б/н, від 08.05.2009 (а.с. 50);

- додаткова угода, б/н, від 22.01.2010 (а.с. 51);

- витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серія та номер НВ - 017, виданий 09.02.2017, видавник ОСОБА_3, Київський міський нотаріальний округ;

- розпорядження Чуднівської районної державної адміністрації №717 від 28.12.2005.

Так, між Чуднівською районною державною адміністрацією Житомирської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." укладено договір оренди землі від 04.01.2006, строком на 5 років. Відповідно до п. 2.1 договору, об'єктом оренди є земельна ділянка на території Жеребківської сільської ради загальною площею 210,5861 га. (а.с. 148-152).

Згідно п. 14.1 договору від 01.11.2005, невід'ємними частинами договору є: план або схема земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі на місцевості; акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених Законом.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "А.Т.К." до пакету документів для державної реєстрації не додано кадастрового плану земельної ділянки, кадастрового плану земельної ділянки із відображенням обмежень та акт визначення земельної ділянки в натурі, акт приймання-передачі об'єкта оренди, оскільки вказані документи не зазначені у полі "підстава виникнення іншого речового права", що не заперечувалось представником відповідача.

Відповідно до п. 14.4 договору від 04.01.2006, усі зміни та доповнення до цього Договору здійснюються за взаємною згодою сторін, якщо це є обов'язковим відповідно до Законодавства України, підлягають перереєстрації в уповноваженому органі.

Встановлено, що між Чуднівською районною державною адміністрацією Житомирської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." укладено додаткову угоду додаткову угоду від 22.01.2010 до договору оренди землі від 04.01.2006 (а.с. 154) про продовження терміну оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Суд зазначає, що на момент вчинення державним реєстратором філії КП Новопертрівської сільської ради "Результат" у м. Житомирі Дмитренко А.В. спірних реєстраційних дій, розпорядником земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 є Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, а не Чуднівська районна державна адміністрація.

Тобто, на момент вчинення реєстраційних дій державний реєстратор не звернула увагу, що Чуднівська районна державна адміністрація Житомирської області не є розпорядником спірної земельної ділянки.

Відповідні зміни до договору оренди від 04.01.2006 та до додаткових угод від 08.05.2009, від 22.01.2010 до договору оренди землі від 04.01.2006 внесені не були. Відомості про внесення таких змін у Державному реєстрі прав на нерухоме майно також відсутні.

Доказів скасування наказу Головного управлінням Держгеокадастру у Житомирській області від 06 лютого 2017 року №6-568/14-17-СГ до суду не надано.

Здійснивши системний аналіз правових норм та наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що відповідачем при здійсненні спірних реєстраційних дій не було належним чином перевірено поданий пакет документів на відповідність вимогам чинного законодавства та не враховано наявність підстав для відмови у вчиненні державної реєстрації прав та їх обтяжень, передбачених ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також порушення вимог ч. 2 ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність дій державного реєстратора філії Комунального підприємства «Результат» Новопетрівської сільської ради у м. Житомирі Житомирської області Дмитренко Анастасії Володимирівни щодо здійснення державної реєстрації інших речових прав (прав оренди) на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, і.н. 33802593 від 10 лютого 2017 року.

Стаття 8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952, ратифікованого Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17.07.1997 № 475/97-ВР, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини конвенційне поняття "майно" являє собою "існуюче майно" або засоби, включаючи право вимоги, відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності (справа "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини", заява № 42527/98, рішення від 12.07.2001 р. п. 83).

Засоби юридичного захисту ефективними є тоді, коли вони можуть запобігти виникненню умов, які становлять порушення, або не допустити подальшого існування таких умов (справа "Мельник проти України", заява № 72286/01, рішення від 28.03.2006 р., щодо статті 13)

Принцип верховенства права зобов'язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя (справа "Броньовський проти Польщі", заява № 31443/96, рішення від 22.06.2004 р., п. 184).

Отже, у ОСОБА_1 внаслідок винесення Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області наказу від 06 лютого 2017 року №6-568/14-17-СГ виникло законне, легітимне сподівання щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Чуднівського району, за межами населених пунктів Жеребківської сільської ради, орієнтовним розміром 2,0 га, за рахунок земельної ділянки, що обліковується в національній кадастровій системі за кадастровим номером НОМЕР_1. Вчинення відповідачем спірних реєстраційних дій щодо земельної ділянки, що обліковується в національній кадастровій системі за кадастровим номером НОМЕР_1 та наявність відповідного запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно прямо перешкоджає подальшій реалізації позивачем свого законного права щодо відведення земельної ділянки у власність.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи протиправність дій державного реєстратора філії Комунального підприємства «Результат» Новопетрівської сільської ради у м. Житомирі Житомирської області Дмитренко Анастасії Володимирівни щодо здійснення державної реєстрації інших речових прав (прав оренди) на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, і.н. 33802593 від 10 лютого 2017 року та наявність правових підстав для скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, і.н. 33802593 від 10 лютого 2017 року, здійснену державним реєстратором філії Комунального підприємства «Результат» Новопетрівської сільської ради у м. Житомирі Житомирської області (номер запису про інше речове право - 18954666 спеціальний розділ), позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції №109 від 11 квітня 2017 року, позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Враховуючи задоволення позовних вимог та керуючись ч. 1 ст. 94 КАС України, суд вважає за необхідне присудити ОСОБА_1 640,00 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 11, 71, 86, 87, 94 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії державного реєстратора Комунального підприємства «Результат» Новопетрівської сільської ради у м. Житомирі Житомирської області Дмитренко Анастасії Володимирівни щодо здійснення державної реєстрації інших речових прав (прав оренди) на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, і.н. 33802593 від 10 лютого 2017 року;

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, і.н. 33802593 від 10.02.2017, здійснену державним реєстратором філії Комунального підприємства «Результат» Новопетрівської сільської ради у м. Житомирі Житомирської області (номер запису про інше речове право - 18954666 спеціальний розділ).

Стягнути з Комунального підприємства "Результат" Новопетрівської сільської ради на користь ОСОБА_1 640,00 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Е.Черняхович