Справа № 266/1356/17
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Д'яченко Д.О.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року справа №266/1356/17

84301, Донецька область, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 25 травня 2017 року у справі № 266/1356/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про зобов'язання відповідача вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2017 року ОСОБА_2 (далі - позивач, заявник) звернувся до Приморського районного суду м. Маріуполя, з уточненим під час судового розгляду адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя (далі - відповідач, управління, пенсійний орган) про визнання протиправним та скасування рішення управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя № 2922 від 20 січня 2017 року про відмову в призначені пенсії; зобов'язання відповідача включити до трудового стажу роботи на пільгових умовах періоди роботи за Списком № 2 з вересня 1987 року по 30 липня 1999 року в якості волочильника дроту, майстра, бригадира на дільницях основного виробництва, зайнятого на волочінні, з 01 січня 2001 року по 12 січня 2004 року в якості слюсаря - ремонтника на підприємстві ВАТ «Сілур», з 01 серпня 1999 року по 31 грудня 2000 року в якості слюсаря - ремонтника котельного устаткування в ТОВ «Сілур - енерго»; зобов'язання призначити пенсію із зменшенням віку по Списку № 2 відповідно до пункту 2 розділу ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та за нормами пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 15 серпня 2016 року (а.с. 2-6).

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 25 травня 2017 року позов задоволено - частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії протиправними. Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя від 20 січня 2017 року № 2922 про відмову в призначенні ОСОБА_2 пільгової пенсії за віком за Списком № 2 зі зниженням віку відповідно до пункту 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період роботи з 07 вересня 1987 року по 30 липня 1999 року на посаді волочильника дроту, майстра, бригадира на дільницях основного виробництва, занятого на волочінні на підприємстві «ВАТ «Сілур», з 01 січня 2001 року по 12 січня 2004 року на посаді слюсаря-ремонтника на підприємстві ВАТ « Сілур», з 01 серпня 1999 року по 31 грудня 2000 року в якості слюсаря-ремонтника котельного устаткування в ТОВ «Сілур-Енерго». В іншій частині позовних вимог - відмовлено (а.с. 102-107).

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що управлінням 20 січня 2017 року правомірно було винесено рішення про відмову в призначені пенсії відповідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу по Списку № 2. (а.с. 109-112)

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, з клопотанням про розгляд справи за його участю відповідач не звертався. Від позивача надійшла заява про розгялд у його відсутність.

За нормами статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до управління з заявою про призначення пенсії із зменшенням віку по Списку № 2 відповідно до пункту 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 13-14).

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Маріуполя, є суб'єктом владних повноважень, який діє на підставі Положення про Управління Пенсійного фонду України та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Законом.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням № 2922 від 20 січня 2017 року відповідачем було відмовлено ОСОБА_2 в призначенні з 15 серпня 2016 року пільгової пенсії за віком за Списком № 2 зі зниженням віку відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з підстав ненадходження до управління рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, щодо зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 періоду роботи з 07 вересня 1987 року по 30 липня 1999 року на підприємстві «ВАТ «Сілур» на посаді волочильника дроту, майстра, бригадира на дільницях основного виробництва, занятого на волочінні, з 01 січня 2001 року по 12 січня 2004 року на підприємстві ВАТ « Сілур» на посаді слюсаря-ремонтника, з 01 серпня 1999 року по 31 грудня 2000 року у якості слюсаря-ремонтника котельного устаткування в ТОВ «Сілур-Енерго». Крім того, ПрАТ «ВО Стальканат-Сілур» повідомило управління про неможливість забезпечити здійснення перевірки первинних документів, на підставі яких надано пільгову довідку від 28 вересня 2016 року № 312/4, оскільки документи зберігаються у філії підприємства на заводі «Сілур» за адресою м. Харцизськ, вул. Філатова б. 9 (а.с. 13-14).

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття управлінням спірного рішення, що регулюється нормами Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058), Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Пунктом шостим статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років

За правилами частини 1 статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційне наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя проведений розрахунок стажу роботи позивача по Списку № 2, який становить 5 років 6 місяців 2 дні. Загальний стаж роботи позивача становить 36 роки 09 місяців 21 день.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку).

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року №18-1 (далі - Порядок №18-1).

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) (пункт 2 Порядку №18-1).

Відповідно до пункту 11 Порядку № 18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

Щодо не зарахування відповідачем спірних періодів роботи до пільгового стажу, то колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Факт роботи позивача на підприємстві «ВАТ «Сілур» з 07 вересня 1987 року по 30 липня 1999 року на посаді волочильника дроту, майстра, бригадира на дільницях основного виробництва, занятого на волочінні; з 01 серпня 1999 року по 31 грудня 2000 року у якості слюсаря-ремонтника котельного устаткування в ТОВ «Сілур-Енерго»; з 01 січня 2001 по 12 січня 2004 року на підприємстві ВАТ « Сілур» на посаді слюсаря-ремонтника підтверджується трудовою книжкою БТ-І № 2001312 яка належить позивачу та не містить виправлень (а.с.15-17).

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки № 312/н від 28 вересня 2016 року, виданої ПрАТ «Стальканат-Сілур» позивач працював в ВАТ «Сілур» м. Харцизька з період з 07 вересня 1987 року по 30 вересня 1988 року за посадою волочильника проволоки 4 го розряду, з 01 січня 1998 року по 22 грудня 1992 року за посадою майстра «прядевьющего та канатовьющего участка», з 23 грудня 1992 року по 12 серпня 1998 року за посадою бригадира на дільницях основного виробництва, зайнятого волочінням 5 го розряду, з 13 серпня 1998 року по 30 липня 1999 року на посаді волочильника проволоки 4 розряду; в ТОВ «Сілур- Енерго» позивач працював з 01 серпня 1999 року по 31 грудня 2000 року за посадою слюсаря, зайнятого на обслуговуванні, ремонті котельного обладнання 4 розряду; на ТЕЦ з 01 січня 2001 року по 12 січня 2004 року у якості слюсаря, зайнятого на обслуговуванні, ремонті котельного обладнання. (а.с. 19)

Крім того, в матеріалах справи наявні довідки, які підтверджують нарахування заробітної плати в спірні періоди роботи, з якої відраховувались страхові внески а саме вересень 1987 року - грудень 1991 року - ПрАТ «ВО Стальканат-Сілур» (а.с.20), січень 1992 року - серпень 1996 року - ПрАТ «ВО Стальканат - Сілур (а.с.21), вересень 1996 року - липень 2000 року (а.с. 22)

Разом з тим, факт роботи позивача підтверджується у спірні періоди роботи актом прийому-передачі № 1 від 15 грудня 2009 року відповідно до якого ліквідатор ВАТ «Сілур» передав на архівне зберігання ТОВ «Сілур» документи ВАТ «Сілур» відповідно до опису (а.с. 23), актом прийому-передачі № 1 від 01 листопада 2011 року відповідно до якого директор ТОВ «Сілур» передав на архівне зберігання ПрАТ «ВО Стальканат - Сілур» документи ВАТ «Сілур» відповідно до опису (а.с. 24); наказом № 69 від 23 січня 1995 року Генерального директора ВАТ «Сілур» по результатам атестації робочих місць затверджено перелік робочих місць, робіт, професій, посад зайнятість на яких у відповідності з законодавством дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками № 1 та № 2. Посади «волочильника дроту», «майстра прядевьющего та канатовьющего участка», «бригадира на дільницях основного виробництва» відповідає Списку № 2 (а.с.25-28), наказом № 970 від 30 грудня 1999 року Генерального директора ВАТ «Сілур» по результатам атестації робочих місць затверджено перелік робочих місць, робіт, професій, посад зайнятість на яких у відповідності з законодавством дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками № 1 та № 2. Посада «слюсаря, зайнятого на обслуговуванні, ремонті котельного обладнання» відповідає Списку № 2 (а.с.29-32); наказом № 1065 від 29 грудня 2004 року Генерального директора ВАТ «Сілур» по результатам атестації робочих місць затверджено перелік робочих місць, робіт, професій, посад зайнятість на яких у відповідності з законодавством дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками № 1 та № 2. Посада «слюсаря, зайнятого на обслуговуванні, ремонті котельного обладнання» відповідає Списку № 2 (а.с.33-35).

З системного аналізу наведених норм права та з урахуванням всіх обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що відмова відповідачем-органом державної влади позивачу-фізичній особі у реалізації його права на отримання пенсії саме з урахуванням періодів роботи з 07 вересня 1987 року по 30 липня 1999 року на підприємстві «ВАТ «Сілур» на посаді волочильника дроту, майстра, бригадира на дільницях основного виробництва, занятого на волочінні, з 01 січня 2001 року по 12 січня 2004 року на підприємстві ВАТ « Сілур» на посаді слюсаря-ремонтника, з 01 серпня 1999 року по 31 грудня 2000 року у якості слюсаря-ремонтника котельного устаткування в ТОВ «Сілур-Енерго», які відображені у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 312/4від 28 вересня 2016 року, у зв'язку зі знаходженням підтверджуючих первинних документів на окупованій території, не є пропорційною меті якої намагався досягти відповідач цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності призначення пенсії.

Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку № 442 дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що періоди роботи з 07 вересня 1987 року по 30 липня 1999 року на підприємстві «ВАТ «Сілур» на посаді волочильника дроту, майстра, бригадира на дільницях основного виробництва, занятого на волочінні, з 01 січня 2001 року по 12 січня 2004 року на підприємстві ВАТ « Сілур» на посаді слюсаря-ремонтника, з 01 серпня 1999 року по 31 грудня 2000 року у якості слюсаря-ремонтника котельного устаткування в ТОВ «Сілур-Енерго» повинні бути зараховані відповідачем до Списку № 2, оскільки факт роботи за Списком № 2 за вказані періоди підтверджено трудовою книжкою з усіма необхідними записами, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка видана на підставі первинних документів, актами прийому-передачі, наказом № 69 від 23 січня 1995 року по результатам атестації робочих місць

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено наявність у позивача більше 12 років пільгового стажу за Списком № 2, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на призначення пенсії за Списком № 2 з 55 років.

Пунктом першим частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи, що позивач звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії тільки 15 серпня 2016 року, то саме з цієї дати має бути призначена пільгова пенсія.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що матеріалами справи підтверджено наявність у заявника трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за віком відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому спірне рішення Управління є незаконним та підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-15, 17-24, 69-72, 86, 94, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 25 травня 2017 року у справі № 266/1356/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про зобов'язання відповідача вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова