Справа № 826/1325/17
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1325/17 Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

09 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.,

за участю секретаря: Муханькової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної фіскальної служби України, Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України, Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (відповідач 1) та Окружного адміністративного суду міста Києва (відповідач 2) про визнання незаконним та скасування наказу відповідача 1 № 640 від 26 серпня 2015 року «Про внесення Змін до наказу ДФС від 12 вересня 2014 року № 129» в частині виведення посади першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС України зі структури та штатного розпису Київської міської митниці ДФС України; визнання незаконним та скасування наказу Київської міської митниці ДФС України № 356 від 01 вересня 2015 року, яким з 01 вересня 2015 року було введено в дію перелік змін № 6 до структури та перелік № 4 змін до штатного розпису на 2015 рік Київської міської митниці ДФС України зі штатом у кількості 747 штатних одиниць, із фондом заробітної плати на місяць за посадовими окладами 974 957 грн., в частині виведення посади першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС України зі структури та штатного розпису Київської міської митниці ДФС України; визнання незаконним та скасування наказу ДФС України № 752 від 06 жовтня 2015 року «Про внесення змін до наказу ДФС України від 12 вересня 2014 року № 129» в частині затвердження змін до кількості перших заступників, заступників начальників митниць ДФС.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2017 позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, відповідачами було подано апеляційні скарги, в яких посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вони просять скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, наказом Державної фіскальної служби України № 145-0 від 20 січня 2015 року ОСОБА_2 було призначено в порядку переведення на посаду першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС України.

13 липня 2015 року наказом начальника Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 380-ос позивача було призвано на військову службу та призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - снайпера відділення інспекторів прикордонної служби прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури «Одеса-2».

30 липня 2015 року наказом ДФС України № 2161-0 позивача увільнили від виконання обов'язків першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС України на період проходження військової служби зі збереженням за ним даної посади та середнього заробітку до дня фактичної демобілізації.

06 січня 2016 року позивач отримав посвідчення учасника бойових дій.

Наказом Командира 1 загону морської охорони капітана 1 рангу Самарського Д.Л. № 321-ос від 13 жовтня 2016 року ОСОБА_2 було звільнено з військової служби у зв'язку з демобілізацією.

Наказом ДФС України № 3451-о від 20 жовтня 2016 року було прийнято рішення про допуск позивача до виконання обов'язків першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС України. З вказаним наказом позивач був ознайомлений 14 листопада 2016 року.

В той же час, як вказано позивачем, у зв'язку з тривалим фактичним недопущенням його до виконання таких обов'язків, він звернувся з відповідними скаргами до Національного агентства України з питань державної служби.

Національне агентство України з питань державної служби своїм листом № 10053/20-16 від 23 грудня 2016 року повідомило позивача про те, що керівництвом ДФС України та Київської міської митниці ДФС України вжито достатніх та вичерпних заходів для допуску позивача до виконання обов'язків за посадою першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС України. Також зазначено про прийняття відповідачами рішень, на підставі яких посада першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС України була ліквідована.

Так, наказом ДФС України № 129 від 12 вересня 2014 року було, в тому числі, у Київській митниці ДФС України визначено кількість посад перших заступників на рівні 1 одиниці та заступників начальника на рівні 3 одиниць.

Водночас, оскаржуваним наказом ДФС України № 640 від 26 серпня 2015 року були затверджені зміни до кількості перших заступників, заступників начальників митниць ДФС, визначених наказом ДФС України № 129 від 12 вересня 2014 року, згідно з якими, зокрема, штатну посаду першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС України було виведено зі штату такого органу та збільшено на 1 одиницю кількість заступників начальника Київської міської митниці ДФС України.

Відповідно до вказаних змін, посада першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС України в структурі такого органу передбачена не була, а кількість посад заступників начальника була збільшена до 4 одиниць.

На виконання наказу ДФС України № 640 від 26 серпня 2015 року, оскаржуваним наказом начальника Київської міської митниці ДФС № 356 від 01 вересня 2015 року з 01 вересня 2015 року було введено в дію перелік змін № 6 до структури та перелік № 4 змін до штатного розпису на 2015 рік Київської міської митниці ДФС зі штатом у кількості 747 штатних одиниць, із фондом заробітної плати на місяць за посадовими окладами 974 957 грн.

Тобто фактично, згідно вказаних рішень та змін, зі структури Київської міської митниці ДФС України була виведена посада першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС України та збільшена на 1 одиницю кількість посад заступника начальника. При цьому кількість загальних штатних одиниць відповідача 2 залишилася незмінною.

Надалі, іншим оскаржуваним наказом ДФС України № 752 від 06 жовтня 2015 року було затверджено зміни до кількості перших заступників, заступників начальників митниць ДФС, затвердженої наказом ДФС України № 129 від 12 вересня 2014 року, згідно яких було збільшено кількість заступників начальника Київської міської митниці ДФС України до 5 одиниць. Вказаний наказ також не передбачав існування у штаті відповідача 2 посади першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС України. Інших змін наказ № 752 від 06 жовтня 2015 року не визначав.

Не погоджуючись із вказаними діями та рішеннями відповідачів, позивач звернувся з даним позовом до суду.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Приписами ст. 119 Кодексу законів про працю України передбачено, що на час виконання державних або громадських обов'язків, якщо за чинним законодавством України ці обов'язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

Працівникам, які залучаються до виконання обов'язків, передбачених законами України «Про військовий обов'язок і військову службу» і «Про альтернативну (невійськову) службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.

За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно зазначив, що на час виконання особою свого обов'язку щодо проходження військової служби за нею гарантовано зберігається, в тому числі, місце роботи і посада. Вказана норма закріплена на законодавчому рівні, гарантія є обов'язком держави по забезпеченню рівного та повного здійснення громадянами права на працю, що, зокрема, передбачено ст. 43 Конституції України.

Всупереч вказаних вимог, передбачених законом, шляхом прийняття відповідачами оскаржуваних наказів № 640 від 26 серпня 2015 року, № 356 від 01 вересня 2015 року та № 752 від 06 жовтня 2015 року, під час виконання свого громадянського обов'язку по проходженню військової служби, позивача фактично було позбавлено його місця роботи та посади шляхом її виведення зі штату Київської міської митниці ДФС України, що є прямим порушенням ст. 119 Кодексу законів про працю України, та гарантій права на працю, передбачених нормами Конституції України.

Виходячи з наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані рішення відповідачів були прийняті з порушенням вимог закону, та всупереч прав та інтересів позивача, відповідно, позовні вимоги є обґрунтованими.

Також, апелянти звертали увагу суду на те, що відповідно до наказів ДФС України № 865 від 05 листопада 2015 року та № 182 від 25 лютого 2016 року відбулося скорочення штату Київської міської митниці ДФС України на 92 одиниці, тобто мали місце зміни істотних умов праці. У зв'язку з даним скороченням штату, позивачу 14 листопада 2016 року було запропоновано ознайомитися з попередженням про наступне вивільнення з займаної посади та одночасно було запропоновано вакантну посаду начальника управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Київської міської митниці ДФС України, що на думку апелянтів свідчить про правомірність оскаржуваних рішень.

Колегія суддів апеляційної інстанції з даного приводу вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Так, відповідно до вимог ст. 43 Закону України «Про державну службу», підставами для зміни істотних умов державної служби є: 1) ліквідація або реорганізація державного органу; 2) зменшення фонду оплати праці державного органу; 3) скорочення чисельності або штату працівників у зв'язку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу.

Зміною істотних умов державної служби вважається зміна: 1) належності посади державної служби до певної категорії посад; 2) основних посадових обов'язків; 3) умов (системи та розмірів) оплати праці або соціально-побутового забезпечення; 4) режиму служби, встановлення або скасування неповного робочого часу; 5) місця розташування державного органу (в разі його переміщення до іншого населеного пункту).

Про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 60 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати.

Також, положеннями п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» передбачено, що підставами для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскаржувані позивачем рішення відповідачів не фіксують зміну істотних умов державної служби, оскільки не включають в себе жодну з наведених вище умов, в тому числі умову реорганізації державного органу, оскільки ними було лише виведено зі штату відповідача 2 посаду першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС України, тоді як реорганізацією є злиття, приєднання, поділу або ж перетворення державного органу, чого в даному випадку не було. А відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані рішення не є підставою для застосування до позивача вимог ст.ст. 43 та 87 Закону України «Про державну службу».

Крім того, накази, на які посилаються апелянти: № 865 від 05 листопада 2015 року та № 182 від 25 лютого 2016 року були прийняті після оскаржуваних наказів № 640 від 26 серпня 2015 року, № 356 від 01 вересня 2015 року, та № 752 від 06 жовтня 2015 року, а отже, не можуть вказувати на їх правомірність або протиправність, та не є належним підтвердженням позиції апелянтів.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Апелянти всупереч вимог ч. 2 ст. 71 КАС України не надали до суду належні докази правомірності своїх вимог, та при апеляційному розгляді справи не обґрунтували свою правову позицію у встановленому порядку, як і не навели жодних мотивованих доводів, які б могли бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, колегія суддів зауважує, що подані апеляційні скарги аналогічні між собою, та аналогічні запереченням на позовну заяву, які подані Київською міською митницею ДФС України при розгляді справи в суді першої інстанції.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилаються апелянти в апеляційних скаргах, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 98, 160, 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Державної фіскальної служби України, Київської міської митниці Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев

Повний текст ухвали виготовлено 10.08.2017 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.