Справа № 352/2335/15-а 2-а/352/96/15
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 рокуЛьвів№ СК-876/691/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Большакової О.О.,

за участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2015 року про залишення позовної заяви без руху за позовом ОСОБА_1 до секретаря Єзупільської селищної ради Кудляк Світлани Дмитрівни про оскарження бездіяльності секретаря (посадової особи місцевого органу виконавчої влади - Єзупільської селищної ради),-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до секретаря Єзупільської селищної ради Кудляк Світлани Дмитрівни в якому просила визнати протиправною бездіяльність секретаря Єзупільської селищної ради.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2015 року позовну заяву залишено без руху.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що вона звернулась з вище наведеним позовом, однак суд виніс ухвалу про залишення позову без руху в зв'язку з несплатою судового збору в розмірі 487,20 грн. та надав строк для усунення недоліків до 18.01.16 р.

У мотивувальній частині ухвали суд зазначив, що позов не відповідає вимогам ст. 106 КАС України, оскільки позивачем не сплачено судовий збір. Позовна вимога є вимогою немайнового характеру, а тому судовий збір повинен становити 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

При цьому апелянт зазначає, що відповідно до ч.1 ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою звільнити від оплати судових витрат.

Вона постраждала внаслідок повені річки Дністер та Бистриця вийшли з берегів та затопили її майно у липні 2008 р. (справа №2а-2444/09/0970). Окрім того, 26.06.2010 р. та 08.07.2010 р. знову була повінь. Вода затопила подвір'я, всі городи біля будинку, літню кухню та господарські будівлі (гараж, стайню).

Більше того, вона працює на посаді продавця в споживчому товаристві «Ніка CMC» і отримує зарплату в розмірі від 1084,35 грн. до 1203 грн. з травня по жовтень 2015 р., тобто менше прожиткового мінімуму (копія довідки з місця роботи від 16.11.15 №11 є у справі).

У неї відсутні кошти для сплати судового збору.

Постановою Кабінету Міністрів «Про затвердження наборів продуктів харчування, наборів непродовольчих товарів та наборів послуг для основних соціальних і демографічних груп насе лення» №656 від 14.04.04р. - не передбачено сплату судового збору для осіб, які отримують доходи в розмірі прожиткового мінімуму. Тобто, ця постанова визначила, що у суму прожиткового мінімуму 1378 грн. входять: набір продуктів харчування, набір непродоволь чих товарів та наборів послуг. Вона отримує менше, ніж 1378 грн., лише 1203 грн. (за жовтень 2015), тому не може сплатити судовий збір.

В позові (п.1) вона просила суд звільнити її від сплати судового збору та не обмежувати доступу до суду.

Окрім того, управлінням праці та соціального захисту населення Тисменицької РДА її надано субсидію на оплату комунальних послуг, що підтверджує факт малозабезпеченості.

Враховуючи вище викладене просить скасувати ухвалу Тисменицького районного суду від 30.11.2015 року і направити справу для продовження розгляду.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Залишаючи позовну заяву без руху суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 106 КАС України, оскільки позивачем не сплачено судовий збір, а доводи, наведені позивачем у позовній заяві щодо несплати судового не є підставою для звільнення від його сплати.

Однак такі доводи суду першої інстанції не є переконливими.

Судом першої інстанції не в повній мірі враховано положення ст. 8 Закону України «Про судовий збір» згідно якої враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті та ч.1 ст. 88 КАС України відповідно до положень якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З огляду на майновий стан позивача, та положення вказаних вище положень законодавства, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є передчасною.

Враховуючи зазначене суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, бо така прийнята з порушенням норм процесуального права, а справу направити для продовження розгляду.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст. 204, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити, ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2015 року по справі № 352/2335/15-а - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

О.О. Большакова

Повний текст виготовлений 16.08.2017 року