Справа № 826/11108/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

27 липня 2017 року 08:30 справа №826/11108/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., суддів Арсірія Р.О., Огурцова О.П., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до1. Державної архітектурно-будівельної інспекції України 2. Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
треті особи1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Лаванда Плюс" 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЕФЕСТ"
провизнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві (далі по тексту - відповідач), в якому просить: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо реєстрації декларацій про початок виконання підготовчих робіт від 31 березня 2016 року №КВ91; 2) зобов'язати відповідача скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 31 березня 2016 року №КВ91.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 липня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 жовтня 2016 року замінено первинного відповідача - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві належним відповідачем - Державною архітектурно-будівельною інспекцією України (далі по тексту - відповідач 1) та виключено Державну архітектурно-будівельну інспекцію України з числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 жовтня 2016 року залучено до участі в адміністративній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Лаванда Плюс" (далі по тексту - третя особа 1, ТОВ "Лаванда Плюс") та Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЕФЕСТ" (ділі по тексту - третя особа 2, ТОВ "ГЕФЕСТ").

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 жовтня 2016 року залучено до участі в адміністративній справі Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач 2) в якості співвідповідача.

Позивач обґрунтовує позов тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 та проживає за вказаною адресою. У травні 2016 року йому та мешканцям інших будинків №№8А, 8Б, 10, 14, 14А, 14Б, 16 по АДРЕСА_1 та №№7, 9 по АДРЕСА_3 у Шевченківському районі м. Києва стало відомо, що на прилеглій до цих будинків земельній ділянці по АДРЕСА_2 у м. Києві планується будівництво багатоповерхового житлового будинку та про початок виконання підготовчих робіт, а саме: видалення зелених насаджень, знесення бомбосховища, вирівнювання схилів тощо.

Вважає, що дії Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві з реєстрації поданої третьою особою 1 декларації про початок виконання підготовчих робіт 31 березня 2016 року за №КВ91 щодо об'єкта - будівництво житлового будинку по АДРЕСА_2 у Шевченківському районі м. Києва є протиправними, оскільки при поданні третьою особою 1 вказаної декларації не були перевірені такі обставини:

земельна ділянка площею 0,1928 га, розташована по АДРЕСА_2 у м. Києві, кадастровий номер НОМЕР_1, перебуватиме в оренді ТОВ "Лаванда Плюс" лише до 31 грудня 2016 року;

на території земельної ділянки, яка передана в оренду ТОВ "Лаванда Плюс", розташоване бомбосховище - капітальна споруда, яка в результаті зусиль ТОВ "Лаванда Плюс" не включена до переліку об'єктів укриття населення в підземному просторі м. Києва;

об'єкт забудови розташований на схилах, які є непорушними завдяки корінню багатовікових дерев, що ростуть на об'єкті оренди, а на цих схилах розташовані житлові будинки. Будь-які дії не лише з будівництва, а і з підготовчих робіт (встановлення паркану, демонтування бомбосховища, вирубка та викорчовування дерев), можуть порушити схили та призвести до обвалів як ґрунту так і житлових будинків;

факт отримання містобудівних умов і обмежень, отримання технічних умов, розробка проектної документації та відповідність цієї документації даним, зазначеним в декларації про початок виконання підготовчих робіт.

Позивач також зазначає, що Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві самостійно не скасував реєстрацію декларації про початок виконання підготовчих робіт в результаті залишення поза увагою, окрім вказаних обставин, таких обставин:

підготовчі роботи з будівництва житлового будинку тривають, незважаючи на те, що орендована під забудову земельна ділянка розташована в межах Центрального історичного ареалу в Центральній планувальній зоні м. Києва, яка є об'єктом культурної спадщини Шевченківського району м. Києва;

рішенням громадської Науково-методичної ради із збереження культурної спадщини Міністерства культури України від 6 квітня 2016 року рекомендовано замовнику - ТОВ "Лаванда Плюс" переробити проект будівництва по АДРЕСА_2 у м. Києві з урахуванням зауважень: знизити етажність будинку та зменшити кількість квартир у будинку. При цьому спеціалісти управління виявили низку протиріч у тексті Історико-містобудівного обґрунтування (далі по тексту - ІМО). В одному місці йдеться про те, що відповідно до Генплану м. Києва до 2020 року висота споруд, що будуються в центральній планувальній зоні Києва, не повинна перевищувати 27 метрів, а у висновках стверджується, що на ділянці проектування можливе будівництво значної за параметрами споруди (до 12 наземних поверхів), в цілому ж висота об'єкта проектування не повинна перевищувати 48 метрів, тобто можливе будівництво 16 наземних поверхів;

історичний опис частини Києва, зокрема АДРЕСА_2, викладений у висновку ІМО.

Відповідач 1, відповідач 2, третя особа 1 подали письмові заперечення проти позову, в яких просять відмовити позивачу в задоволенні позову повністю.

Заперечуючи проти позову відповідачі вказують, що Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядком виконання будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466, запроваджено декларативний принцип оформлення замовником документів, які надають право виконувати підготовчі роботи на об'єкті будівництва І-ІІІ категорій складності. Цей принцип полягає у тому, що до органу державного архітектурно-будівельного контролю замовником подається особисто або шляхом надсилання рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві два примірники декларації. Подання інших документів законодавством не передбачено. Орган державного архітектурно-будівельного контролю перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та вносить їх до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих робіт. Відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації, несе замовник. При прийнятті рішення щодо реєстрації декларації про початок виконання підготовчих робіт Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві діяв на підставі повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Третя особа 1, заперечуючи проти позову, вважає, що декларація про початок виконання підготовчих робіт не порушує прав та інтересів позивача. Зазначає, що на земельній ділянці, яка передана під забудову, відсутній стратегічний для держави об'єкт - бомбосховище, оскільки колишнє сховище ЦО V класу переведено до фонду найпростіших захисних споруд (підвалів) на підставі розпорядження штабу ЦО України від 24 червня 1993 року №5/30 "Про проведення інвентаризації ЗС ЦО, розділу ІІ "Методичних вказівок про проведення інвентаризації" штабу ЦО України. Встановлений паркан не перекриває доступ мешканців до прилеглих будинків та прибудинкової території. Земельна ділянка перебуває в орендному користуванні третьої особи 1 на підставі договору оренди земельної ділянки. Треті особи сумлінно ставляться до своїх обов'язків і діють у відповідності з чинним законодавством. Третя особа 1 оформлює документи для цільового використання земельної ділянки за договором оренди, а саме: будівництва багатоповерхового житлового будинку. З цією метою виконані інженерно-геологічні вишукування на земельній ділянці, що відведена для будівництва об'єкту, обстеження технічного стану будівель з прилеглої забудови (перелік робіт наведено у письмових запереченнях на позов). Будівництво не буде розпочато до завершення проектних робіт, експертизи проекту та отримання декларації про початок виконання будівельних робіт. Проект буде передбачати всі заходи, які унеможливлюють вплив нового будівництва на оточуючу забудову як під час будівництва так і при подальшій експлуатації новобудови. Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції м. Києва у відповідності до пункту 10 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466, при реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт перевіряє лише повноту даних, зазначених у декларації. Третя особа 1 у декларації про початок виконання підготовчих робіт зазначила всю необхідну інформацію, а відповідач не мав права не приймати декларацію та не проводити її реєстрацію. Доказів порушення третьою особою 1 санітарних та будівельних норм і правил, архітектурно-планувальних вимог позивачем не надано.

У судове засідання 15 лютого 2017 року третя особа 2, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, представника не направила. Третя особа 2 подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності свого представника.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представника третьої особи 2 та положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, в судовому засіданні 15 лютого 2017 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Від позивача до суду 20 лютого 2017 року надійшло клопотання, в якому він просить: 1) вийти із письмового провадження; 2) залучити Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача; 3) витребувати у Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) документи, що підтверджують продовження договору оренди земельної ділянки від 23 грудня 2004 року, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 грудня 2004 року за №91-6-00385.

Вказані клопотання позивач обґрунтовує таким.

Договір оренди земельної ділянки по АДРЕСА_2 у Шевченківському районі м. Києва, наданої для будівництва житлового будинку, закінчився 31 грудня 2016 року і станом на 14 лютого 2017 року не продовжено. Отже, після 31 грудня 2016 року у позивача відсутнє право на проведення підготовчих робіт, яке надає декларація про початок підготовчих робіт. За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання підготовчих робіт третя особа 1 може здійснювати підготовчі роботи на земельній ділянці, в той час як Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не було продовжено договору оренди земельної ділянки.

Оскільки згідно з пунктами 3.1, 3.5, 3.23 Положення про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на цей департамент покладено контроль щодо питань використання та охорони земель комунальної власності територіальної громади міста Києва та земель державної власності в межах міста Києва та припинення використання земельної ділянки громадянами та юридичними особами в разі порушення ними вимог земельного законодавства, позивач вважає, що за наявності факту відсутності у третьої особи 1 права після 31 грудня 2016 року проводити підготовчі роботи прийняте у справі судове рішення може вплинути на права та інтереси Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Посилаючись на ці ж обставини, позивач просить витребувати докази щодо продовження після 31 грудня 2016 року договору оренди вказаної земельної ділянки третій особі 1.

Клопотання позивача про вихід із письмового провадження задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Як встановлено вище, заслухавши пояснення представників позивача, відповідачів 1, 2, третьої особи 1, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні. При цьому суд виходив з того, що перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, немає, але в судове засідання не прибула третя особа 2, хоча і була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, а також з відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Клопотання позивача про залучення до участі у справі Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у якості третьої особи на стороні відповідача та витребування у цього суб'єкта владних повноважень зазначених доказів не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача у будь-який час до закінчення судового розгляду, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов'язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням осіб, які беруть участь у справі. Якщо адміністративний суд при прийнятті позовної заяви, підготовці справи до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Спірні правовідносини між позивачем та відповідачами - Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) виникли з приводу рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві щодо реєстрації декларації замовника - третьої особи 1 про початок виконання підготовчих робіт. Вказані суб'єкти владних повноважень наділені власними владними управлінськими функціями на основі законодавства у сфері містобудівної діяльності та є органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними у статті 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є суб'єктом владних повноважень, наділеним власними владними управлінськими функціями у сфері земельних відносин, зокрема виконує власні контролюючі функції у зазначеній сфері.

Так, пунктом 3.5 Положення про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (нова редакція) (Ідентифікаційний код 26199097), затвердженого рішенням Київської міської ради III сесії XXIV скликання від 19 грудня 2002 року №182/342 (далі по тексту - Положення №182/342), визначено, що департамент виявляє землі, що використовуються не за цільовим призначенням та з порушенням установлених законодавством вимог.

Згідно з пунктами 3.23, 4.5 Положення №182/342 департамент здійснює контроль за використанням та охороною земель комунальної власності територіальної громади міста Києва при проведенні землеустрою; координує здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель. Департамент для здійснення повноважень та виконання визначених завдань має право вносити пропозиції Київській міській раді і виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації) щодо обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення використання земельної ділянки громадянами та юридичними особами в разі порушення ними вимог земельного законодавства.

Отже, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є суб'єктом владних повноважень, який здійснює власні управлінські функції у межах визначених повноважень на підставі та у спосіб, встановлені законами. Виконання зазначених функцій не залежить від дій чи рішень органів державного архітектурно-будівельного контролю або від визнання судом дій чи рішень останніх протиправними.

З наведених у позовній заяві та запереченнях проти позову обставин, що є предметом доказування в даній справі, вбачається, що виникнення спірних правовідносин не зумовлено рішеннями, діями чи бездіяльністю Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Позивач оспорює дії органу державного архітектурно-будівельного контролю з реєстрації декларації замовника - третьої особи 1 про початок виконання підготовчих робіт щодо об'єкта будівництва - житлового будинку на АДРЕСА_2 у Шевченківському районі м. Києва, проведеної 31 березня 2016 року, посилаючись при цьому також на наявність підстав для скасування зазначеної декларацій, що, на його переконання, існували станом на час подання позову до суду у липні 2016 року.

Отже, предметом доказування у справі є обставини щодо наявності/відсутності підстав для реєстрації декларації замовника - третьої особи 1 про початок виконання підготовчих робіт станом на час її подання та реєстрації 31 березня 2016 року, а також щодо наявності/відсутності підстав для скасування реєстрації декларації станом на час подання позову 20 липня 2016 року.

Обставини, на які вказує позивач у клопотанні (закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки 31 грудня 2016 року, можливе продовження виконання підготовчих робіт після закінчення строку дії договору оренди), які, на його переконання, можуть бути підставами для скасування реєстрації про початок виконання підготовчих робіт чи для здійснення управлінських функцій Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), виникли або могли виникнути після 31 грудня 2016 року і не є предметом доказування у даній справі №826/11108/16, але можуть бути предметом окремого спору з іншими підставами та предметом позову, ніж у даній справі.

Враховуючи наведене, прийняте судове рішення у справі №826/11108/16, предметом позову в якій є вимоги про визнання протиправними дій Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві щодо реєстрації декларації про початок виконання підготовчих робіт від 31 березня 2016 року №КВ91, не може вплинути на права і обов'язки Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який здійснює власні управлінські функції у межах визначених повноважень на підставі та у спосіб, встановлені законами, і вчинення яких не залежить від дій чи рішень органів державного архітектурно-будівельного контролю або від визнання судом дій чи рішень останніх протиправними.

Враховуючи наведене, клопотання позивача, подані до суду 20 лютого 2017 року, не підлягають задоволенню.

Від позивача до суду 22 лютого 2017 року надійшла заява про зміну позовних вимог, в якій він просить: 1) скасувати проведену Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції м. Києва реєстрацію декларації про початок виконання підготовчих робіт від 31 березня 2016 року №КВ91; 2) визнати протиправною бездіяльність Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що полягала у непроведенні після 31 грудня 2016 року скасування реєстрації декларації про початок виконання підготовчих робіт від 31 березня 2016 року № КВ91.

Відповідно до частини першої статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову. Позивач має право відмовитися від адміністративного позову у суді апеляційної чи касаційної інстанції до закінчення відповідно апеляційного чи касаційного розгляду. Позивач має право до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно зі статтею 137 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам статті 106 цього Кодексу суд своєю ухвалою повертає її позивачу. Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про прийняття заяви про зміну позовних вимог, окремо не оскаржується.

З практики застосування термінів, слів та словосполучень у юриспруденції предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача. Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не дають йому можливості задовольнити своїх інтересів. Розмір позовних вимог - це кількісна характеристика позовних вимог (наприклад, виражена у грошовій сумі).

Так, надана позивачем заява про зміну позовних вимог за своєю суттю є зміною предмета позову, оскільки позивач до відповідача висунув інші позовні вимоги, ніж у поданому позові, що розглядається судом.

Зміна предмету позову допускається лише до початку розгляду судом справи по суті.

Момент початку судового розгляду справи по суті визначено статтею 135 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначені обмеження спрямовані на дотримання прав відповідача захищатися проти тих вимог, які зафіксовані в позовній заяві, оскільки, зміна предмету чи підстав позову вимагатиме від відповідача нових аргументів та нової тактики захисту.

Як встановлено вище, заслухавши пояснення представників позивача, відповідачів 1, 2, третьої особи 1, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Оскільки позивачем заявлено нові позовні вимоги, раніше не зазначені у позовній заяві, шляхом подання заяви про зміну позовних вимог, після початку розгляду судом справи по суті, така заява не може братися судом до уваги.

Таким чином, суд розглядає справу в межах первісних позовних вимог про визнання протиправними дій щодо реєстрації декларацій про початок виконання підготовчих робіт від 31 березня 2016 року №КВ91 та зобов'язання скасувати реєстрацію цієї декларації.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач вказує, що є власником квартири АДРЕСА_2 та проживає за вказаною адресою. У травні 2016 року йому та мешканцям інших будинків №№8А, 8Б, 10, 14, 14А, 14Б, 16 по АДРЕСА_1 та №№7, 9 по АДРЕСА_2 у Шевченківському районі м. Києва стало відомо, що на прилеглій до цих будинків земельній ділянці по АДРЕСА_2 у м. Києві планується будівництво багатоповерхового житлового будинку, та про початок виконання підготовчих робіт, а саме: видалення зелених насаджень, знесення бомбосховища, вирівнювання схилів тощо.

Київська міська рада рішенням від 24 червня 2004 року №339-5/1549 "Про передачу ТОВ "Лаванда Плюс" земельної ділянки для будівництва багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_2 у Шевченківському районі м. Києва" вирішила: затвердити проект відведення земельної ділянки ТОВ "Лаванда Плюс" для будівництва багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_2 у Шевченківському районі м. Києва та передати ТОВ "Лаванда Плюс" в короткострокову оренду на п'ять років земельну ділянку площею 0,19 га для будівництва багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_2 у Шевченківському районі м. Києва за рахунок земель міської забудови.

На підставі вказаного рішення від 24 червня 2004 року №339-5/1549 між Київською міською радою (орендодавцем) та ТОВ "Лаванда Плюс" (орендарем) укладений договір оренди земельної ділянки від 23 грудня 2004 року №1221. Державна реєстрація договору проведена 30 грудня 2004 року за №91-6-00385.

Згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки від 30 грудня 2004 року орендодавець передав, а орендар прийняв у своє володіння і користування земельну ділянку по АДРЕСА_2 у Шевченківському районі м. Києва площею 0,1928 га, кадастровий номер :91:168:0031, для будівництва багатоповерхового будинку житлового будинку.

Київська міська рада рішенням від 18 червня 2009 року №663/1719 поновила на 7 років з 31 грудня 2009 року договір оренди земельної ділянки по АДРЕСА_2 у Шевченківському районі м. Києва від 30 грудня 2004 року №91-6-00385.

На підставі вказаного рішення від 18 червня 2009 року №663/1719 між Київською міською радою та ТОВ "Лаванда Плюс" укладено договір від 16 грудня 2011 року №1591 про поновлення договору оренди земельної ділянки від 23 грудня 2004 року №1221, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 30 грудня 2004 року за №91-6-00385, строк дії якого закінчився. Державна реєстрація договору про поновлення договору оренди земельної ділянки проведена 5 січня 2012 року за №91-6-00950.

Київська міська рада рішенням від 4 вересня 2014 року №60/60 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між Київською міською радою та ТОВ "Лаванда Плюс" від 30 грудня 2004 року №91-6-00385": розірвала договір оренди земельної ділянки від 30 грудня 2004 року №91-6-00385, укладений між Київською міською радою та ТОВ "Лаванда Плюс" на підставі рішення Київської міської ради від 24 червня 2004 року №339-5/1549 "Про передачу ТОВ "Лаванда Плюс" земельної ділянки для будівництва багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_2 у Шевченківському районі м. Києва" та рішення Київської міської ради від 18 червня 2009 року №663/1719 про поновлення договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_2 у Шевченківському районі м. Києва від 30 грудня 2004 року №91-6-00385; визнала такими, що втратили чинність, вказані рішення Київської міської ради.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 27 січня 2015 року у справі №910/26314/14, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02 квітня 2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 11 червня 20015 року, визнав протиправними дії Київської міської ради щодо прийняття рішення від 14 вересня 2014 року №60/60 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між Київською міською радою та ТОВ "Лаванда Плюс" 23 грудня 2004 року за №91-6-00385"; скасував рішення Київської міської ради від 14 вересня 2014 року №60/60 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між Київською міською радою та ТОВ "Лаванда Плюс" 23 грудня 2004 року за №91-6-00385".

Отже, рішення Господарського суду м. Києва від 27 січня 2015 року у справі №910/26314/14 набрало законної сили 02 квітня 2015 року.

Окружним адміністративним судом м. Києва на підставі тексту рішення Господарського суду м. Києва від 27 січня 2015 року у справі №910/26314/14 з'ясовано, що господарський суд вирішив позовні вимоги саме щодо рішення Київської міської ради від 4 вересня 2014 року №60/60 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між Київською міською радою та ТОВ "Лаванда Плюс" 23 грудня 2004 року за №91-6-00385", однак у судовому рішенні допустив описку щодо дати оспорюваного рішення Київської міської ради №60/60, а саме: замість дати: "4 вересня 2014 року" помилково вказав 14 вересня 2014 року". Разом з тим зазначена описка не змінює суті рішення суду щодо скасування рішення Київської міської ради від 4 вересня 2014 року №60/60 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між Київською міською радою та ТОВ "Лаванда Плюс" 23 грудня 2004 року за №91-6-00385".

Таким чином, рішення Київської міської ради від 24 червня 2004 року №339-5/1549 "Про передачу ТОВ "Лаванда Плюс" земельної ділянки для будівництва багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_2 у Шевченківському районі м. Києва" та укладений на підставі такого рішення між Київською міською радою (орендодавцем) та ТОВ "Лаванда Плюс" (орендарем) договір оренди земельної ділянки від 23 грудня 2004 року №1221, державна реєстрація якого проведена 30 грудня 2004 року за №91-6-00385, а також рішення Київської міської ради від 18 червня 2009 року №663/1719 про поновлення на 7 років з 31 грудня 2009 року договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_2 у Шевченківському районі м. Києва від 30 грудня 2004 року №91-6-00385 та укладений на підставі такого рішення договір від 16 грудня 2011 року №1591 про поновлення договору оренди земельної ділянки від 23 грудня 2004 року №1221, державна реєстрація якого проведена 5 січня 2012 року за №91-6-00950, є чинними.

Вказана земельна ділянка передана третій особі 1 в орендне користування до 31 грудня 2016 року для будівництва багатоповерхового будинку житлового будинку.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" після набуття права на земельну ділянку замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, державними стандартами і правилами, крім винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з частиною другою статті 35 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" підготовчі роботи з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень замовник здійснює на підставі зареєстрованої декларації про початок виконання підготовчих робіт.

Виконання підготовчих робіт, у тому числі з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень, може здійснюватися на підставі зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт.

Виконання підготовчих робіт з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень без реєстрації зазначеної декларації або отримання дозволу на виконання будівельних робіт забороняється.

Частиною третьою статті 35 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" зареєстрована декларація про початок виконання підготовчих робіт не дає права на виконання будівельних робіт.

Відповідно до частини четвертої статті 35 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" реєстрацію декларації про початок виконання підготовчих робіт здійснює орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня отримання декларації.

За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання підготовчих робіт (направлення повідомлення до органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті) отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником інших документів дозвільного характеру для виконання підготовчих робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Частиною п'ятою статті 35 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що форма декларації про початок виконання підготовчих робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною шостою статті 35 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про початок виконання підготовчих робіт замовникові для усунення виявлених недоліків, якщо у декларації не відображено інформації щодо замовника, назви чи адреси об'єкта будівництва, документа, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою (крім випадків, визначених частиною четвертою статті 34 цього Закону), або щодо осіб, відповідальних за проведення технічного нагляду, та осіб, які розробили проект виконання підготовчих робіт, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків декларація розглядається органом державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, передбаченому для її реєстрації.

Рішення про реєстрацію або повернення декларації про початок виконання підготовчих робіт може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду.

Відповідно до частини 7 статті 35 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі якщо орган державного архітектурно-будівельного контролю не зареєстрував декларацію про початок виконання підготовчих робіт або не повернув її в установлений цією статтею строк, право на виконання підготовчих робіт виникає на одинадцятий робочий день з дня, коли декларація повинна бути зареєстрована або повернена. У такому разі декларація вважається зареєстрованою.

Згідно з частиною дев'ятою статті 35 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" декларацію про початок виконання підготовчих робіт може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельного контролю, який її зареєстрував, у разі:

1) подання замовником заяви про скасування декларації про початок виконання підготовчих робіт;

2) отримання відомостей про припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем (замовником), смерті фізичної особи - замовника або визнання її безвісно відсутньою;

3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з частиною десятою статті 35 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту і достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання підготовчих робіт, та виконання підготовчих робіт з порушенням вимог, визначених у цій статті.

Механізм набуття права на виконання підготовчих та будівельних робіт визначається Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 року №747) (далі по тексту - Порядок №466).

Згідно з абзацом 4 пункту 2 Порядку №466 підготовчі роботи - роботи з підготовки земельної ділянки, влаштування огородження будівельного майданчика та знесення будівель і споруд, порушення елементів благоустрою в межах відведеної земельної ділянки, вишукувальні роботи, роботи із спорудження тимчасових виробничих та побутових споруд, необхідних для організації і обслуговування будівництва, улаштування під'їзних шляхів, складування будівельних матеріалів, підведення тимчасових інженерних мереж, а також з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень.

Відповідно до пункту 4 Порядку №466 підготовчі роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та:

подання повідомлення про початок виконання підготовчих робіт до органу державного архітектурно-будівельного контролю, крім винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень;

реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання підготовчих робіт у разі винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень.

Виконання підготовчих робіт, у тому числі з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень, може здійснюватися на підставі зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт (далі - дозвіл).

Пунктом 11 Порядку №466 визначено, що замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданих ним повідомленні, декларації, за виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації та за порушення вимог, визначених цим Порядком, відповідно до Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з пунктом 16 Порядку №466 замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації за формою, наведеною у додатках 4, 5, 6 до цього Порядку.

Один примірник декларації після проведення реєстрації повертається замовнику, другий - залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Декларація про початок виконання підготовчих робіт не надає права на виконання будівельних робіт.

Відповідно до пункту 17 Порядку №466 орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п'яти робочих днів з дня надходження до нього декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та здійснює дії щодо внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Абзацом 5 пункту 2 Порядку №466 визначено, що повнота даних - інформація, надана замовником у поданих документах, в обсязі, достатньому для прийняття рішення про реєстрацію декларації про початок виконання підготовчих робіт та декларації про початок виконання будівельних робіт;

Згідно з пунктом 18 Порядку №466 орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає з письмовим обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації, декларацію про початок виконання підготовчих робіт замовникові (його уповноваженій особі) для усунення виявлених недоліків, якщо у декларації не відображено інформації щодо замовника, назви чи адреси об'єкта, документа, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою (крім випадків, визначених пунктом 7 цього Порядку), або щодо осіб, відповідальних за проведення технічного нагляду, та осіб, які розробили проект виконання підготовчих робіт.

Пунктом 19 Порядку №466 визначено, що після усунення недоліків декларація розглядається органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, передбаченому для її реєстрації.

Згідно з пунктом 20 Порядку №466 у разі коли орган державного архітектурно-будівельного контролю не зареєстрував декларацію або не повернув її для усунення виявлених недоліків протягом п'яти робочих днів, замовник набуває право на виконання підготовчих або будівельних робіт на одинадцятий робочий день з дня, коли декларація повинна була бути зареєстрована або повернена. У такому разі декларація вважається зареєстрованою.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає суду підстави для таких висновків.

Виконання підготовчих робіт, у тому числі з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень, може здійснюватися на підставі зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт.

Отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником інших документів дозвільного характеру для виконання підготовчих робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Замовник заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації про початок виконання підготовчих робіт за формою, наведеною у додатку 4 Порядку №466.

Форма декларації початок виконання підготовчих робіт передбачає зазначення замовником інформації щодо найменування об'єкта будівництва, поштової/будівельної адреси, виду будівництва, найменування підрядної організації - виконавця робіт, яка розробила проект виконання робіт, та особи, яка затвердила проект, дати затвердження або назви, номеру та дати видачі розпорядчого документа, прізвища, ім'я та по батькові відповідальної особи проектувальника, що здійснює авторський нагляд, прізвища, ім'я та по батькові особи, що здійснює технічний нагляд, серії та номеру кваліфікаційного сертифіката, інформації про генерального підрядника (підрядника - у разі, коли будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), інформації щодо підстав використання земельної ділянки (дати, серії, номеру документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, дати, номеру договору суперфіцію та кадастрового номера земельної ділянки (за наявності).

Інформація, що передбачена у формі декларації про початок виконання підготовчих робіт, є повною та достатньою для прийняття рішення про реєстрацію декларації про початок виконання підготовчих робіт органом державного архітектурно-будівельного контролю. У разі зазначення замовником в декларації повних даних, передбачених формою цієї декларації, орган державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язаний прийняти рішення про реєстрацію декларації про початок виконання підготовчих робіт та зареєструвати її.

Правових підстав вимагати від замовника іншої інформації, не передбаченої у формі декларації про початок виконання підготовчих робіт, у органу державного архітектурно-будівельного контролю немає. Орган державного архітектурно-будівельного контролю перевіряє тільки повноту даних, зазначених у декларації, і може повернути таку декларацію лише у разі, якщо передбачена формою декларації інформація є неповною.

Дослідивши наявну у справі копію декларації про початок виконання підготовчих робіт "Будівництво житлового будинку на АДРЕСА_2 у Шевченківському районі м. Києва", подану третьою особою 1 (замовником) до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, суд встановив, що зазначена в декларації інформація є повною, оскільки надана в обсязі, достатньому для прийняття рішення про реєстрацію декларації про початок виконання підготовчих робіт.

Тому, правові підстави для повернення поданої третьою особою 1 декларації про початок виконання підготовчих робіт в органу державного архітектурно-будівельного контролю були відсутні.

Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" запроваджено декларативний принцип отримання права виконувати підготовчі роботи на об'єктах будівництва І-ІІІ категорії складності.

Водночас цим законом покладено на замовника відповідальність за повноту і достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання підготовчих робіт, та виконання підготовчих робіт з порушенням вимог, визначених у цій статті, і передбачено механізм контролю органом державного архітектурно-будівельного контролю за достовірністю зазначених замовником даних у декларації про початок виконання підготовчих робіт, виконанням підготовчих робіт з дотриманням вимог закону та усунення замовником порушень вимог закону після реєстрації декларації про початок виконання підготовчих робіт.

Так, відповідно до частини першої статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною другою статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності. Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною четвертою статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

41) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об'єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством;

6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;

7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Забороняється витребовувати інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов'язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;

8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;

9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію;

10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо- та відеотехніки;

11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об'єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

Відповідно до частини дванадцятої статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об'єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право:

1) видавати обов'язкові до виконання об'єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

2) притягати посадових осіб об'єктів нагляду до відповідальності за вчинені правопорушення відповідно до закону;

3) ініціювати притягнення посадових осіб об'єктів нагляду до дисциплінарної відповідальності;

4) вносити подання про звільнення посадової особи об'єкта нагляду до органу, який здійснив його призначення;

5) вносити подання про позбавлення права виконувати певні види робіт посадової особи об'єкта нагляду до органу, яким таке право надавалося;

6) скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства, з подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Пунктом 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно з пунктом 3 частини дев'ятої статті 9 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" декларацію про початок виконання підготовчих робіт може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельного контролю, який її зареєстрував, у разі встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Абзацом шостим пункту 22 Порядку №466 визначено, що у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Про скасування реєстрації декларації замовнику (його уповноваженій особі) письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування.

Після скасування реєстрації декларації замовник має право повторно подати її згідно з вимогами, встановленими цим Порядком.

Отже, підставами для скасування реєстрації декларації про початок виконання підготовчих робіт є:

виявлення після проведення реєстрації декларації органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації);

виявлення недостовірних даних, наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю;

встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Позивачем не надано доказів наявності жодної з наведених підстав для скасування реєстрації декларації про початок виконання підготовчих робіт, а саме:

доказів зазначення третьою особою 1 недостовірних даних на дату реєстрації декларації чи наявності розбіжностей між даними, зазначеними у декларації;

доказів наявності даних, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом (у справі відсутні докази здійснення після реєстрації декларації про початок виконання підготовчих робіт будівництва об'єкту, а ще й до того ж на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, та без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, без затвердженого проекту або будівельного паспорта);

доказів встановлення під час перевірки органом державного архітектурно-будівельного контролю порушень третьою особою 1 вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Посилання позивача на те, що земельна ділянка площею 0,1928 га, розташована по АДРЕСА_2 у м. Києві, кадастровий номер НОМЕР_1, перебуватиме в оренді ТОВ "Лаванда Плюс" лише до 31 грудня 2016 року, суд знаходить безпідставними. адже така обставина не могла бути підставою для відмови третій особі 1 органом державного архітектурно-будівельного контролю в реєстрації 31 березня 2016 року декларації про початок виконання підготовчих робіт та для скасування реєстрації цієї декларації станом на час звернення позивача з позовом у липні 2016 року.

Так, на підставі безпосередньо досліджених доказів судом достовірно встановлено, що на час подання третьою особою 1 до органу державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання підготовчих робіт і на час звернення позивача до суду з цим позовом третя особа 1 набула право на земельну ділянку по АДРЕСА_2 у Шевченківському районі м. Києва на підставі договору оренди земельної ділянки від 30 грудня 2004 року №91-6-00385, державна реєстрація якого проведена 30 грудня 2004 року за №91-6-00385, та договору від 16 грудня 2011 року №1591 про поновлення договору оренди земельної ділянки від 23 грудня 2004 року №1221, державна реєстрація якого проведена 5 січня 2012 року за №91-6-00950. Вказана земельна ділянка передана третій особі 1 в орендне користування до 31 грудня 2016 року для будівництва багатоповерхового будинку житлового будинку.

Відповідно, третя особа 1 в декларації про початок виконання підготовчих робіт зазначила достовірну інформацію щодо підстав для використання земельної ділянки з кадастровим номером :91:168:0031.

Суд дослідив посилання позивача на те, що на території земельної ділянки, яка передана в оренду ТОВ "Лаванда Плюс", розташоване бомбосховище - капітальна споруда, в результаті чого встановив наступне.

Головне управління з питань надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у відповідь на звернення третьої особи 1 у листі від 11 жовтня 2001 року №047/1166 повідомило, що за адресою: м. Київ, АДРЕСА_2 знаходиться колишнє сховище ЦО V класу, яке належить ЖЕП-612 "ІККТ-Украмонтаж" та переведено до фонду найпростіших захисних споруд (підвалів) згідно з вимогами: розпорядження штабу ЦО України від 24 червня 1993 року №5/30 "Про проведення інвентаризації ЗС ЦО", розділу ІІ "Методичних вказівок по проведенню інвентаризації" штабу ЦО України; розпорядження представника Президента України в м. Києві від 8 жовтня 1993 року №1099 "Про інвентаризацію ЗС ЦО". Рішення щодо подальшого використання найпростішої захисної споруди (підвалу) належать до повноважень Шевченківської РДА та ЖЕП-612 "ІККТ-Укрмонтаж". Копія цього листа наявна у справі.

Таким чином, колишнє сховище ЦО V класу, розташоване за адресою: м. Київ, АДРЕСА_2, переведено до фонду найпростіших захисних споруд (підвалів).

Це ж саме підтверджується і листом Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища від 17 червня 2016 року №064-5740, надісланим у відповідь на звернення управління інформаційного забезпечення та доступу до публічної інформації «Судово-юридичної газети», копія якого наявна в матеріалах справи.

Згідно з протоколом від 4 липня 2016 року №90-114 ДУ "Інститут громадського здоров'я О.М. Марзєєва НАМНУ" (додаток №6) результати дослідження зазначеної захисної споруди (підвалу) вказують на його незадовільний епідемічний стан. Виділені плісеневі гриби є джерелом алергенів, які є етіологічним фактором в розвитку алергічних захворювань у людини (алергічний риніт, бронхіальна астма). У людей зі зниженим імунітетом в умовах постійного контакту з мікроскопічними грибами можуть розвиватись істинні мікози (аспергильоз, пеніцилліоз та ін.). Виділені умовно-патогенні мікроорганізми також є небезпечними за умови постійного контакту в приміщенні. Під час демонтажу споруди рекомендовано провести дезінфекцію із застосуванням дезінфекційних засобів з послідуючим мікробіологічним контролем проведення заходів. Копія цього протоколу наявна у справі.

Враховуючи наведене, доводи позивача щодо розташування на орендованій третьою особою 1 земельній ділянці з призначенням: будівництво багатоповерхового житлового будинку, капітальної споруди - бомбосховища є безпідставними.

Третя особа 1 до того ж вказує, що демонтаж найпростішої захисної споруди (підвалу) не виконувався, виконувалось встановлення паркану та демонтаж незаконної споруди - гаражів, на які немає правовстановлюючих документів, з метою звільнення земельної ділянки для початку будівництва. Встановлений паркан не перекриває доступ мешканців до прилеглих будинків та прибудинкової території, в тому числі будинку АДРЕСА_1), у підтвердження чого надано кадастровий план від 21 червня 2016 року (додаток №3), згідно з яким земельна ділянка, розташована по вул. Воровського, 16 (№37 на плані) розташована поруч із земельною ділянкою, що перебуває в оренді третьої особи 1 (№31 на плані).

Позивач також не надав доказів проведення третьою особою 1 підготовчих робіт станом на час подання позову з порушенням вимог закону.

Так, зареєстрована декларація про початок виконання підготовчих робіт надавала третій особі 1 право здійснювати на її підставі підготовчі роботи з винесення інженерних мереж та видалення земельних насаджень. Отримання інших документів дозвільного характеру для виконання підготовчих робіт та видалення зелених насаджень закон не вимагає.

Позивач не надав докази здійснення третьою особою 1 станом на час подання позову робіт, які б не вважалися підготовчими роботами.

Закон не вимагає перевірки органами державного архітектурно-будівельного контролю на стадії отримання поданої замовником декларації про початок виконання підготовчих робіт та її реєстрації, а також на стадії проведення підготовчих робіт, отримання замовником містобудівних умов і обмежень, отримання технічних умов, проектної документації та відповідності цієї документації даним, зазначеним в декларації про початок виконання підготовчих робіт, на що вказує позивач.

Надана суду копія листа Головного управління культури, мистецтв та охорони культурної спадщини від 18 травня 2004 року №001-07/1439, наданого у відповідь на запит начальника відділу Головного управління земельних ресурсів-головного землевпорядника Шевченківського району, свідчить, що це управління не заперечувало проти відведення земельної ділянки для будівництва багатоповерхового житлового будинку на АДРЕСА_2, 4 у Шевченківському районі м. Києва, проте інформувало про необхідність погодження замовником проекту відведення земельної ділянки, яка знаходиться в межах архітектурної та археологічної зони, за усталеним ладом, у тому числі в Головному управлінні культури, мистецтв та охорони культурної спадщини.

Надана суду копія листа Міністерства культури і мистецтв України від 02 червня 2004 року №22-3806/18, наданого у відповідь на звернення третьої особи 1, свідчить, що Міністерство культури і мистецтв України не мало заперечень проти відведення земельної ділянки третій особі 1 під будівництво багатоповерхового житлового будинку, водночас зауважило, що проектування слід вести на підставі історико-містобудівного обґрунтування з урахуванням матеріалів історико-архівних досліджень та оточуючого історичного середовища. Проектну документацію необхідно погодити в порядку, визначеному законодавством та державними нормами, в тому числі з Міністерством культури. Проведення земляних робіт можливе за погодженням з Інститутом археології Національної Академії Наук України.

Зазначені докази не є доказами порушення третьою особою 1 вимог закону при проведенні підготовчих робіт на підставі зареєстрованої декларації про початок виконання підготовчих робіт, оскільки не містять обставин, які б про це свідчили.

Позивач вказує, що у рішенні громадської Науково-методичної ради із збереження культурної спадщини Міністерства культури України від 6 квітня 2016 року рекомендовано замовнику - ТОВ "Лаванда Плюс" переробити проект будівництва по АДРЕСА_2 у м. Києві з урахуванням зауважень: знизити етажність будинку та зменшити кількість квартир у будинку. При цьому спеціалісти управління виявили низку протиріч у тексті Історико-містобудівного обґрунтування (далі по тексту - ІМО). В одному місці йдеться про те, що відповідно до Генплану м. Києва до 2020 року висота споруд, що будуються в центральній планувальній зоні Києва, не повинна перевищувати 27 метрів, а у висновках стверджується, що на ділянці проектування можливе будівництво значної за параметрами споруди (до 12 наземних поверхів), в цілому ж висота об'єкта проектування не повинна перевищувати 48 метрів, тобто можливе будівництво 16 наземних поверхів.

Однак зазначений зміст рішення громадської Науково-методичної ради із збереження культурної спадщини Міністерства культури України від 06 квітня 2016 року також не свідчить про порушення третьою особою 1 вимог закону при проведенні підготовчих робіт на підставі зареєстрованої декларації про початок виконання підготовчих робіт, оскільки не містить обставин, які б про це свідчили. Наведена інформація є рекомендаціями третій особі 1, які мають бути враховані при проектуванні об'єкта будівництва.

Третя особа 1 в письмових запереченнях на позов зазначає, що нею проводяться інженерно-геологічні вишукування на земельній ділянці, що відведена під будівництво об'єкту, вказує дати проведення таких робіт і виконавців, а також види робіт. Третя особа 1 наголошує на тому, що будівництво не буде розпочато до тих пір доки не будуть завершені проектні роботи, проведена експертиза проекту та отримана декларація на будівництво, як того вимагає закон. Проект має передбачати заходи, які унеможливлюють вплив нового будівництва на оточуюче середовище як під час будівництва, так і при подальшій експлуатації новобудови. Послідовність виконання робіт буде передбачена проектною документацією.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що орган державного архітектурно-будівельного контролю під час реєстрації декларації про початок виконання підготовчих робіт діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Після реєстрації такої декларації і станом на час подання позову орган державного архітектурно-будівельного контролю не вчинив протиправної бездіяльності, яка б полягала у не скасуванні вказаної декларації за наявності на те правових підстав.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачі, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, довели правомірність дій щодо реєстрації декларації про початок виконання підготовчих робіт 31 березня 2016 року за №КВ91 та відсутність протиправної бездіяльності станом на час подання позову, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Кузьменко

Судді Р.О. Арсірій

О.П. Огурцов