Справа № 758/4404/17
Суддя: Ларіонова Н. М.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/4404/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі судового засідання Калашніковій Л.Д.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (надалі ЦОУ ПФУ в м.Києві) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо призначення пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, інтереси якого представлені ОСОБА_3, звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій просить визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком та зобов'язати ЦОУ ПФУ в м.Києві призначити йому пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.02.2017 року та здійснити її виплату.

Свої вимоги мотивує тим, що він є громадянином України, постійно проживає в США та у нього виникло право на отримання пенсії за віком. 01.02.2017 року він через свого представника подав до Шевченківського відділу обслуговування громадян ЦОУ Пенсійного фонду України в м. Києві заяву про призначення пенсії за віком та повний необхідний пакет документів. Однак, листом від 17.02.2017 року відповідач відмовив у призначенні пенсії за віком, посилаючись на те, що в наданих документах відсутній паспорт громадянина України. Посилаючись на те, що дії відповідача є незаконними, необґрунтованими та такими, що грубо порушують його конституційні права, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, вказавши, що відсутність внутрішнього паспорту громадянина України у ОСОБА_2 обумовлена тим, що при виїзді за кордон в 2008 р. на постійне місце проживання даний паспорт був зданий органам ДМС одночасно зі зняттям з реєстраційного обліку з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1. За призначенням пенсії звернувся саме до відповідача, а не в інший орган ПФУ, оскільки останнім зареєстрованим місцем проживання позивача в Україні був Шевченківський район м.Києва. Стверджує, що позивач є громадянином України, який постійно проживає в США.

Представник відповідача, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника Управління. Через канцелярію суду подані письмові заперечення, в яких посилаються на те, що в документах наданих позивачем до Управління був відсутній паспорт громадянина України (надана лише копія закордонного паспорта), а тому підстави для призначення пенсії ОСОБА_2 відсутні. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у укупності, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином України, що підтверджується копією закордонного паспорта серії НОМЕР_2, з 2008 р. постійно проживає в Сполучених Штатах Америки. До виїзду за кордон позивач мешкав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

До виїзду за кордон та станом на сьогоднішній день, позивачу пенсія не призначалась, відповідно пенсійних виплат позивач не отримує.

У зв'язку з досягненням пенсійного віку, позивач через свого представника подав до Шевченківського відділу обслуговування громадян ЦОУ Пенсійного фонду України в м. Києві заяву про призначення пенсії за віком та повний необхідний пакет документів.

Рішенням ЦОУ ПФУ в м.Києві від 07.02.2017 року о/р НОМЕР_3 ОСОБА_2, 1956 р.н., відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки в наданих документах відсутній паспорт громадянина України.

Листом від 17.02.2017 року за №9872/05 відповідач повідомив позивача про відмову у призначенні йому пенсії за віком.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV(далі - Закон № 1105-XIV) та Законі України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII(далі - Закон № 1788-XII), якими встановлений порядок нарахування та виплати пенсії.

Відповідно до ст.1 Закону № 1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

Згідно п.1 ч.1 ст.8 Закону № 1105-XIV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Статтею 44 Закону № 1105-XIV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1105-XIV, заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем, проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

Згідно п.16 Порядку особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу), місце її проживання (реєстрації) та вік.

За приписами п.29 Порядку за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-III(далі - Закон № 2235-III) документами, що підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну.

Умови призначення пенсії за віком визначені в статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої право на зазначений вид пенсії мають особи (і чоловіки й жінки), що досягли 60 - літнього віку при наявності страхового стажу не менш 15 років.

Судом достеменно встановлено та це не оспорюється відповідачем, що на час звернення до відповідача за призначенням пенсії позивач досяг віку 60 років, позивачем через свого представника було подано паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що підтверджує те, що ОСОБА_2 є громадянином України, в зв'язку з чим відповідно до ч.1 ст.26 вищевказаного Закону за наявності відповідного страхового стажу набув право на отримання пенсії за віком.

Як встановлено ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставами для їх обмеження.

Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність відмови відповідача у реалізації конституційного права позивача на пенсійне забезпечення та призначенні йому пенсії за віком.

Відповідно до положень ст.2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

На підставі ч.2 ст. 8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Як встановлено ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Виходячи із положень Конституції України, правової та соціальної природи пенсії право громадянина на призначення йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач протиправно відмовив позивачеві в призначенні пенсії через неподання внутрішнього паспорту громадянина України, оскільки позивач має право на призначення йому пенсії за віком в Україні за умови дотримання встановленого порядку її призначення.

Порядок призначення пенсій, дотримання якого виключає наявність спірних правовідносин між сторонами щодо призначення пенсій, встановлено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач, прийнявши заяву позивача про призначення пенсії за віком, неналежним чином її не розглянув, а саме - не здійснив перевірку наявності у ОСОБА_2 страхового стажу для призначення пенсії, тобто порушив порядок призначення пенсії, а тому суд приходить до висновку про необхідність скасування рішення від 07.02.2017 року о/р НОМЕР_3 щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком.

Однак, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача в частині зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_2 пенсію за віком, оскільки відповідачем не перевірялась наявність у позивача страхового стажу, а тому вважає за необхідне, з метою захисту порушеного права позивача, зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві вирішити питання про призначення позивачу пенсії за віком, з урахуванням вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», щодо наявності у ОСОБА_2 страхового стажу для призначення пенсії, оскільки суд, в силу положень ст. 162 КАС України, не вправі перебирати на себе компетенцію органів, які призначають пенсію, шляхом зобов'язання вчинити вищевказані дії.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8, 46 Конституції України, ст. 5 Закону України «Про громадянство України», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV(далі - Закон № 1105-XIV), Закоом України «Про пенсійне забезпечення», статтями 9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167, 183-2, 244-2 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо призначення пенсії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Скасувати рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 07.02.2017 р. о/р № 815/32 щодо відмови в призначенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсії за віком.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві вирішити питання про призначення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, пенсії за віком, з урахуванням вимог Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо наявності у ОСОБА_2 страхового стажу для призначення пенсії.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному тексті.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова