Справа № 152/707/17
Суддя: Войнаровський І. В.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

01 серпня 2017 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого: Войнаровського І.В.

за участі:

секретаря Одудовського С.В.,

позивача ОСОБА_1,

представників:

позивача ОСОБА_2,

відповідача Гриньової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними зобов'язання вчинити провести повторний розрахунок пенсії,

у с т а н о в и в :

10 травня 2017 року на адресу Шаргородського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними зобов'язання вчинити провести повторний розрахунок пенсії. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що починаючи з 29 червня 2005 року позивач отримує пенсію на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто зі зниженням пенсійного віку. 16 грудня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, згідно ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 30 грудня 2016 року позивачу було фактично відмовлено в призначенні пенсії за віком, мотивуючи тим, що позивачу уже призначено пенсію зі зниженням пенсійного віку.

З огляду на вищевикладене, позивач просить визнати протиправними дії Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про відмову у призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати Шаргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити ОСОБА_1 з 16 грудня 2016 року пенсію за віком, передбачену ст. 26 та відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2013-2015 роки.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у ній.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала та пояснила, що позивач з 29 червня 2005 року перебуває на обліку в Шаргородському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах з 29 червня 2005 року по цей час. Пенсію позивачу призначено із зниженням пенсійного віку за наявності 9-ти років стажу на підземних роботах. Розрахунок пенсії проведено за нормами ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Переведення особи з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію за віком не передбачено чинним законодавством.

Заслухавши пояснення сторін, повно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази на яких грунтуються доводи позивача та заперечення відповідача, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 30 вересня 2005 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах (Список №1), призначену відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі зниженням пенсійного віку, як працівник, який працював на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці (а.с. 34).

У зв'язку із досягненням пенсійного віку 12 грудня 2016 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013-2015 роки.

Листом від 30 грудня 2016 року № 61-3 Шаргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області відмовило у призначенні пенсії та повідомило позивача, що він вже отримує пенсію за віком, призначену відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, може застосовуватись тільки при первинному призначенні пенсії, або при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, тому наразі застосування показника середньої заробітної плати за три роки є безпідставним.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник с приводу порядку призначення пенсії та обрахунку середньої заробітної плати, розмір якої в свою чергу впливає на розмір пенсійного забезпечення позивача. Позивач вважає, що у даному випадку має місце призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вперше, оскільки призначається за іншим законом, аніж призначена йому раніше та має бути призначена з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Відповідач, в свою чергу, стверджує, що позивач уже отримує пенсію за віком, оскільки і пенсія, яка уже йому призначена, і пенсія, яку він просить йому призначити на загальних умовах, відноситься до одного і того ж виду пенсій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Види пенсійних виплат і соціальних послуг визначені у статті 9 вищезазначеного Закону, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Такою нормою зокрема є п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до якої на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6

місяців на зазначених роботах.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії за віком) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії за цим законом) Розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де:П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше. Оскільки пенсія за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначатиметься вперше, то для обрахунку її розміру, а саме заробітної плати необхідної для обчислення пенсії, яка є її складовою частиною, слід застосовувати положення ч. 2 ст. 40 цього Закону та брати до уваги саме середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено правомірності свого рішення щодо відмови позивачу у призначенні пенсії, вона є протиправною, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 69-72, 158-163, 183-2, 254 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Шаргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити ОСОБА_1 з 16 грудня 2016 року пенсію за віком передбачену ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 185-187 цього Кодексу шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі відкладення складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.В. Войнаровський