Справа № 760/13672/16-а
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/315/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Усатової І.А.,
при секретарі Літвінчук А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковського Тараса Олександровича, третя особа: Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся з даним позовом до суду та просив визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковського Тараса Олександровича від 26.06.2016 про закінчення виконавчого провадження №50959950, а також зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві поновити виконавче провадження №50959950.
Позовна заява обґрунтована тим, що постановою від 29.06.2016 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковського Т.О. було закінчено виконавче провадження ВП №50959950 про примусове виконання виконавчого листа №2-а-565/13, виданого 16.02.2016, про зобов`язання Головного управління ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням посадового окладу в розмірі 1590 грн. відповідно до Постанови КМУ "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу від 12.11.2007 №1294 та Наказу Міністра оборони України від 28.07.2013 з урахуванням проведених нарахувань.
Посилається на те, що зазначена постанова винесена у зв`язку з виконанням у повному обсязі рішення суду, що державний виконавець встановив на підставі повідомлення Головного управління ПФУ в м. Києві від 09.06.2016 №11057/03.
Позивачем пояснено, що, на його думку, спірна постанова є незаконною, оскільки, перерахунок, який здійснений Головним управлінням ПФУ в м. Києві, на підставі постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 23.09.2013 у справі №760/18922/13-а є не вірним.
Як зазначено, позивач, порівнявши перерахунок своєї пенсії, здійснений головним управлінням на виконання постанови суду, та здійсненим позивачем розрахунку в Автоматизованій системі Розрахунку пенсій від 09.04.2015 пенсії, посилається на порушення зі сторони головного управління.
Як вказав позивач, головним управління пенсія була розрахована в розмірі 80 % грошового забезпечення, а не 89 % як було до перерахунку, головне управління включило до грошового забезпечення лише посадовий оклад в розмірі 1590 грн., та не врахувало інші складові грошового забезпечення, при вищому посадовому окладі (було 1400,00 грн., а стало 1590,00 грн.) розмір пенсії зменшується, також вказав, що головне управління в своєму розрахунку зазначає таку складову як доплата до розміру раніше призначеної пенсії в сумі 3498,68 грн., хоча в розрахунку станом на 09.04.2015 вона відсутня.
Позивач посилається на те, що після перерахунку його пенсії згідно з постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.09.2013 у справі №760/18922/13-а, розмір пенсії має складати 6302,11 грн., а не 5648,50 грн.
Позивач вважає, що посадові особи головного управління здійснили невірний перерахунок його пенсії на підставі постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 23.09.2013 у справі №760/18922/13-а, а тому, на його думку, вказана постанова не виконана належними чином, лист Головного управління ПФУ в м. Києві від 09.06.2016 №11057/03 не є підтвердженням такого виконання.
Таким чином, позивач вказав, що зі своєї сторони державний виконавець не виконав свого обов`язку, передбаченого ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», щодо належного виконання судового рішення, зокрема, не переконався у тому, що перерахунок боржником вчинено відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Києва 23.09.2013 та положень чинного законодавства України, що призвело до передчасного прийняття спірної постанови відповідача від 26.06.2016 про закінчення виконавчого провадження, яка, на його думку, підлягає скасуванню.
Виходячи з вищенаведененого позивач просить задовольнити позов.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив адміністративний позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що справу можна розглянути у відсутність відповідача в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 128 КАС України на підставі наявних у справі доказів, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду поданого позову.
Представник третьої особи в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.
Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.09.2013 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання права на перерахунок пенсії та доплат до пенсії, задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням посадового окладу в розмірі 1590,00 грн., відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу від 12.11.2007 р. № 1294 та Наказу Міністера оборони України від 28.07.2008р. № 377, починаючи з 28 лютого 2013 року, з урахуванням проведених нарахувань.
Встановлено, що у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебувало виконавче провадження №50959950 з виконання вказаної постанови.
Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковського Т.О. від 29.06.2016 було закінчено виконавче провадження ВП №50959950 про примусове виконання виконавчого листа №2-а-565/13, виданого 16.02.2016, про зобов`язання Головного управління ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням посадового окладу в розмірі 1590 грн. відповідно до Постанови КМУ "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу від 12.11.2007 №1294 та Наказу Міністра оборони України від 28.07.2013 з урахуванням проведених нарахувань. Підставою закінчення виконавчого провадження слугувало те, що згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 09.06.2016 №11057/03, на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням посадового окладу в розмірі 1590 грн., починаючи з 28.02.2013. Рішення суду згідно виконавчого документа виконано у повному обсязі.
Так, позивач вважає, що державний виконавець не виконав свого обов`язку, передбаченого ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», щодо належного виконання судового рішення, зокрема, не переконався у тому, що перерахунок боржником вчинено відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Києва 23.09.2013 та положень чинного законодавства України, що призвело до передчасного прийняття спірної постанови відповідача від 26.06.2016.
Так, позивачу було надано відповідь №12841/03/К-1356 від 05.07.2016 з Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві, в якій було роз`яснено, що з 28.02.2013 проведено перерахунок пенсії з урахуванням посадового окладу в розмірі 1590,00 грн., оскільки після проведення зазначеного перерахунку розмір пенсії зменшується, сума доплати за період з 28.02.2013 по 30.06.2016 відсутня, розмір пенсії з 01.07.2016 до виплати залишився без змін: 5648,50 грн. Відповідно до цього розрахунку, розмір основної пенсії, обчислений на виконання рішення суду, становить 1272,00 грн., тобто 80% посадового окладу.
Однак, позивач не погоджується з даним розрахунком з посиланням на те, що до перерахунку основний розмір пенсії становив 3180,42 грн., що складало 89% від його грошового забезпечення, розмір якого становив 3573,50 грн. Позивач посилається на те, що після перерахунку його пенсії згідно з постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.09.2013 у справі №760/18922/13-а, розмір пенсії має складати 6302,11 грн., на підтвердження чого позивачем був здійснений розрахунок пенсії в Автоматизованій системі Розрахунку пенсій від 09.04.2015.
У ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ст. 267 КАС України про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві при виконанні постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 23 вересня 2013 року у справі № 760/18922/13-а; зобов`язання відповідача здійснити повторний перерахунок пенсії позивача на виконання постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 23 вересня 2013 року у справі № 760/18922/13-а в розмірі 89 % від сум його грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу в розмірі 1590,00 грн., окладу за військове звання в розмірі 135,00 грн., процентної надбавки за вислугу років в розмірі 690,00 грн., роботи з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 238,00 грн., надбавки за особливо важливі завдання в розмірі 1207,50 грн., премії в розмірі 172,50 грн. та підвищень і надбавок, діючих протягом періоду, за який проводиться перерахунок, а саме починаючи з 28.02.2013 р.
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року в задоволенні заяви позивача було відмовлено.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2017 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення задоволено частково.
Скасовано постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року.Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо перерахування пенсії ОСОБА_1 при виконанні постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 23 вересня 2013 року у справі № 760/18922/13-а зі зменшенням розміру відсоткової ставки грошового забезпечення та неврахуванням всіх складових, з яких здійснювалося призначення і нарахування всіх складових, з яких здійснювалося призначення і нарахування його пенсії до такого перерахування, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , у відповідності до постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 23 вересня 2013 року у справі № 760/18922/13-а, з урахуванням відсоткової ставки грошового забнзпечення та всіх складових, з яких здійснювалося нарахування пенсії ОСОБА_1 до здійснення її перерахунку на виконання вказаного судового рішення. У задоволенні заяви в іншій частині вимог - відмовлено.
Згідно ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Так, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковського Тараса Олександровича, посилаючись лише на те, що державним виконавцем не виконав свого обов`язку, передбаченого ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», щодо належного виконання судового рішення.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІХ (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII) державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснює сторонам їхні права і обов`язки. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право:
1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;
2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;
3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;
4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища;
5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;
6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;
7) за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна;
8) звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення;
9) звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз`яснення змісту документа;
10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;
11) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції;
12) залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, поліцейських, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;
13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;
14) застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку;
15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення;
16) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;
17) з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об`єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження;
18) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїздуборжника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням;
19) у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;
20) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність адміністративного позову, оскільки, з матеріалів справи вбачається, що дії державного виконавця щодо здійснення виконавчого провадження №50959950 вчинені з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII) та є правомірними, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
Суд, керуючись ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІХ , ст.ст. 2, 69, 71, 72, 158-165, 181, 186 КАС України, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні позову відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя І.А. Усатова