Справа № 804/4307/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2017 р. Справа № 804/4307/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.,
при секретарі Виноградовій Т.В.,
представника позивача Тулянцевої В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області до Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, скасування повідомлення та зобов'язання вчинити певні дії, -
Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - Індустріальний відділ ДВС м. Дніпра, відповідач) з позовними вимогами про:
- визнання протиправними дій Індустріального відділу ДВС м. Дніпра в особі державного виконавця Соколової Ю.А.;
- визнання протиправним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 20.04.2017 року;
- зобов`язання Індустріального відділу ДВС м. Дніпра прийняти постанову №467/4.1-2/302 від 09.11.2016 року до виконання.
В обґрунтування позову зазначено, що на адресу Індустріального відділу ДВС м. Дніпра направлено постанову про накладення штрафу №467/4.1-2/302 від 09.11.2016 року про стягнення з ТОВ «Краяни» на користь Державного бюджету суми штрафу у розмірі 290000 грн. 27.06.2017 року позивачем отримано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 20.04.2017 року, у зв'язку з пропуском строку пред'явлення виконавчого документа до виконання. Позивач вважає такі дії державного виконавця протиправними, а повідомлення таким, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені протягом трьох місяців. Заява про прийняття постанови про накладення штрафу до виконання направлена 01.02.2017 року і отримана відповідачем 06.02.2017 року в межах строку, передбаченого законодавством. Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання було прийнято лише 20.04.2017 року, що складає більше ніж 2 місяці з дати, коли це повідомлення мало бути прийнято.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, надала суду копію заяви позивача про прийняття виконавчого документу до примусового виконання від 31.01.2017 року зі штампом вхідної кореспонденції Індустріального відділу ДВС м. Дніпра від 18.04.2017 року.
Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
У вказаній постанові зазначено, що вона є виконавчим документом і пред'являється до виконання органам державної виконавчої служби протягом 3 місяців з наступного дня після набрання законної сили постановою. Постанова набирає законної сили з моменту її складення з 09.11.2016 року.
31.01.2017 року ГУ Держпраці у Дніпропетровській області складено заяву до начальника Індустріального відділу ДВС м. Дніпра про прийняття до примусового виконання постанови про накладення штрафу уповноваженими особами №467/4.1-2/302 від 09.11.2016 року про стягнення з боржника на користь Державного бюджету України штрафу у розмірі 290000 грн.
Вказану заяву разом з постановою №467/4.1-2/302 від 09.11.2016 року направлено рекомендованим поштовим відправленням 01.02.2017 року, що підтверджується реєстром на відправлення поштової кореспонденції та квитанцією ДДУДППЗ «Укрпошта».
Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення заява від 31.01.2017 року та постанова №467/4.1-2/302 від 09.11.2016 року надійшли на адресу начальника Індустріального відділу ДВС м. Дніпра 06.02.2017 року.
27.06.2017 року на адресу позивача надійшло повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 20.04.2017 року, складене державним виконавцем Індустріального відділу ДВС м. Дніпра Соколовою Ю.А.
У вказаному повідомленні зазначено, що державним виконавцем розглянуто заяву стягувача щодо примусового виконання постанови №467/4.1-2/302 від 09.11.2016 року та встановлено, що стягувачем пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документу до виконання, з огляду на що виконавчий документ повертається без прийняття до виконання.
20.04.2017 року відповідачем направлено на адресу позивача супровідний лист за №1885/13-476/6, в якому зазначено про направлення до виконання та до відома постанову від 20.04.2017 року, винесену при примусовому виконанні постанови №467/4.1-2/302 від 09.11.2016 року.
Вказані супровідний лист і повідомлення надійшли на адресу позивача 27.06.2017 року за вхід. №8146, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції ГУ Держпраці у Дніпропетровській області.
Не погоджуючись з прийнятим повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відповідно до пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509 (далі - Порядок №509) штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками
Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.
На підставі пункту 11 Порядку №509 не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України).
Відповідно до частини 6 статті 265 Кодексу законів про працю України виконання постанови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, покладається на органи державної виконавчої служби.
Судом встановлено, що постанова від 09.11.2016 року №467/4.1-2/302 прийнята на підставі акта перевірки від 17.10.2016 року №467/4.1-2 та штраф накладено згідно абзацу 4 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.
Отже, у відповідності до норм Порядку №509 постанова від 09.11.2016 року №467/4.1-2/302 є виконавчим документом та стягнення сум, визначених в такій постанові здійснюється шляхом її пред'явлення до виконання до органів державної виконавчої служби.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі - Закон №1404-VIII) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Пунктом 1 частини 1 статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
З огляду на те, що постанова від 09.11.2016 року №467/4.1-2/302 набрала законної сили 09.11.2016 року, то строк пред'явлення її до виконання - по 09.02.2017 року.
Отже, 09.02.2017 року є останнім днем, коли постанова від 09.11.2016 року №467/4.1-2/302 мала б надійти до органу державної виконавчої служби для виконання межах встановлених строків.
На підставі реєстру відправлення поштової кореспонденції за 01.02.2017 року та повідомленням про вручення поштового відправлення, судом встановлено, що постанова від 09.11.2016 року №467/4.1-2/302 разом з заявою про прийняття до примусового виконання, отримана Індустріальним ВДВС м. Дніпра 06.02.2017 року, тобто, в межах тримісячного строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.
З аналізу вказаної норми, вбачається, що виконавчий документ має бути повернутий державним виконавцем у випадку пропуску строку пред'явлення його до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення.
Оскільки виконавчий документ надійшов до Індустріального ВДВС м. Дніпра 06.02.2017 року, то повідомлення мало бути винесене державним виконавцем протягом трьох робочих днів - по 09.02.2017 року.
Як встановлено судом, повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання винесено державним виконавцем Соколовою Ю.А. 20.04.2017 року, що перевищує граничний строк, встановлений Законом, для винесення такого повідомлення більш ніж на 2 місяці.
Згідно з частиною 1 статті 28 Закону №1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Згідно супровідного листа, повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання направлено на адресу позивача 20.04.2017 року, а надійшло до ГУ Держпраці у Дніпропетровській області лише 27.06.2017 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції позивача на супровідному листі.
Таким чином, між датою направлення повідомлення відповідачем та фактичним отриманням позивачем сплив строк більше двох місяців, що ставить від сумнів дотримання державним виконавцем норм частини 1 статті 28 Закону №1404-VIII в частині направлення повідомлення не пізніше наступного робочого дня з дня винесення.
Отже, матеріалами справи встановлено, що виконавчий документ - постанова від 09.11.2016 року №467/4.1-2/302 - надіслана позивачем та отримана відповідачем в межах тримісячного строку для пред'явлення такого виконавчого документу до виконання, державним виконавцем порушено строки для прийняття виконавчого документа для виконання, що, як наслідок, стало підставою для винесення 20.04.2017 року протиправного повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.
Судом, також, проаналізовано надану відповідачем копію заяви ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 31.01.2017 року №681-15/04 про прийняття виконавчого документу до примусового виконання, яка містить штамп вхідної кореспонденції від 18.04.2017 року та резолюцію начальника Індустріального ВДВС м. Дніпра про направлення вказаної заяви до розгляду державним виконавцем Соколовою А.Ю., датовану 18.04.2017 року, що, на думку відповідача, свідчить про своєчасне винесення оскаржуваного повідомлення і пропуск строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.
Проте, зазначене не спростовує встановлених судом фактів щодо порушення законодавства з боку відповідача, оскільки в матеріалах справи міститься копія повідомлення про вручення 06.02.2017 року поштового відправлення за №681, що відповідає номеру заяви про прийняття виконавчого документу до виконання, направленої разом з постановою від 09.11.2016 року №467/4.1-2/302.
Таким чином, факт отримання Індустріальним відділом ДВС м. Дніпра заяви від 31.01.2017 року №681-15/04 та повідомлення від 09.11.2016 року №467/4.1-2/302 саме 06.02.2017 року є доведеним, а штамп вхідної кореспонденції відповідача на заяві з датою 18.04.2017 року свідчить лише про несвоєчасну реєстрацію вхідної кореспонденції відповідачем.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує.
Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі державного виконавця Соколової Ю.А. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 20.04.2017 року; визнання протиправним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 20.04.2017 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
З метою припинення порушення прав позивача та недопущення їх виникнення в подальшому, суд задовольняє вимогу позивача про зобов`язання Індустріального відділу ДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийняти постанову №467/4.1-2/302 від 09.11.2016 року до виконання.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області до Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, скасування повідомлення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнання протиправними дії Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі державного виконавця Соколової Ю.А. щодо винесення Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 20.04.2017 року.
Визнати протиправним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 20.04.2017 року.
Зобов`язати Індустріальний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийняти постанову №467/4.1-2/302 від 09.11.2016 року до виконання.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 25 липня 2017 року.

Суддя М.В. Бондар