Справа № 610/1391/17
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 р.Справа № 610/1391/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 13.06.2017 по справі № 610/1391/17

за позовом ОСОБА_1

до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1, позивач) звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Зміївського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області (далі по тексту Зміївський ОУПФУ Харківської області, відповідач) про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст. 51, 56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII та зобов'язання Зміївського ОУПФУ Харківської області здійснити збільшення пенсії відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (шляхом розрахунку відповідно до п. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування") на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів цього заробітку, починаючи з 30 березня 2017 року.

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 13 червня 2017 року, прийнятою в порядку скороченого провадження, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до ст.ст. 51, 56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХІІ.

Зобов'язано Зміївське ОУПФУ в Харківській області здійснити збільшення пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( шляхом розрахунку, відповідно до п. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування") на 1 % заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 % цього заробітку, починаючи з 30.03.2017 року.

Відповідач, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 13.06.2017 та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги вказав на те, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", її перерахунок може проводитися за правилами вказаного закону, а положення ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в даному випадку застосуванню не підлягають.

У відповідності до положень абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), зазначена адміністративна справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та користується пільгами, передбаченими для осіб, віднесених до 2 категорії, Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", про що йому було видано посвідчення НОМЕР_1 від 28 грудня 1992 року (а.с. 11).

Позивачу з 01.10.1991 була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", наразі він отримує пенсію за віком відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 10).

30.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про збільшення розміру його пенсії, відповідно до ч. 2 ст. 56 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 1 % заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 % цього заробітку, на що 30.03.2017 року згідно рішення відповідача № 126331 отримав відмову у задоволенні своєї заяви з підстав того, шо позивач отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", її перерахунок може проводитися за правилами вказаного закону, а положення ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в даному випадку застосуванню не підлягають.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що є всі підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до ст. ст. 51, 56, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів погоджується із таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 56 вказаного Закону передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію.

Згідно з статтею 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 15 листопада 1991 року №1788-XII (на момент призначення позивачу пенсії) умови, норми та порядок забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796-XII або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

З пункту 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) вбачається, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, зокрема і відповідно до Закону №796-ХІІ, їй призначається одна пенсія за її вибором.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1058-IVабо спеціальним Законом №796-XII.

Відповідно до частини другої статті 56 Закону №796-XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Аналіз викладеного положення закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Водночас порядок перерахунку пенсій Законом № 796-XII не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі частини сьомої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абзац 2 частини першої статті 28 Закону №1058-IV, зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону №796-XII як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону № 796-XII, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 20.09.2016 № 1601/12900/12, яка відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, на нього розповсюджуються пільги, передбачені для осіб віднесених до 2 категорії Законом № 796-XII, а тому позивач має право на збільшення пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч. 2 ст.56 Закону № 796-ХІІ стаж.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до ст. ст. 51, 56 № 796-ХІІ.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги не знайшли свого обґрунтованого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції у повному обсязі з'ясував обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 13.06.2017 по справі № 610/1391/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає в силу приписів ч. 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Зеленський В.В. Пянова Я.В.