Справа № 803/922/17
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року Справа № 803/922/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Масюк Г.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Євро-Спец-Транс до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Євро-Спец-Транс звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 06 червня 2017 року № та податкової вимоги від 26 червня 2017 року №278/-17.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДФС у Волинській області, на підставі акта перевірки №1799/03-20-12-01/40327058 від 18.05.2017, прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06.06.2017, яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 993 614, 65 грн. застосовано штраф у розмірі 10% в сумі 99 361, 45 гр. та видано податкову вимогу за №278-17 від 26.06.2017 про наявність податкового боргу ТОВ Євро-Спец-Транс.

Позивач з вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням № від 06.06.2017 не погоджується, оскільки вважає, що порушення строку реєстрації податкових накладних у ЄРПН сталося не з його вини, а через бездіяльність контролюючого органу, який за відсутності будь-якого обґрунтування впродовж тривалого періоду часу не вчиняв жодних дій щодо укладення або відмови в укладенні із позивачем ОСОБА_3 про визнання електронних документів, або надіслання договору на доопрацювання, що блокувало роботу підприємства та обумовило затримку реєстрації податкових накладних ТОВ Євро-Спец-Транс у ЄРПН фактично штучно створивши передумови пропущення строків реєстрації податкових накладних.

З огляду на те, що податкове повідомлення-рішення № від 06.06.2017 винесене ГУ ДФС у Волинській області протиправно, податкову вимогу, яка була винесена на підставі вищезазначеного рішення слід скасувати також.

У звязку з чим, просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06 червня 2017 року № та податкову вимогу від 26 червня 2017 року №278/-17.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову від 31.07.2017 представник відповідача адміністративний позов не визнав та просить суд відмовити в його задоволенні з таких підстав.

Нормами Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку, затвердженою наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за №320/15011, не визначено строку, протягом якого орган ДФС повинен підписати (укласти) чи повернути платнику надісланий ним договір про визнання електронних документів.

Вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи статті 181 Господарського кодексу України щодо загального порядку укладення господарських договорів, згідно якого орган ДФС повинен у двадцятиденний строк після одержання договору про визнання електронних документів підписати (укласти) його або повернути його платнику із наданням причин відмови в укладенні договору.

Таким чином, у звязку з невідповідністю реєстраційних даних керівника підприємства з відомостями Єдиного державного реєстру, повідомлення про результати розгляду договору платнику надіслані у встановлені строки.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях від 31.07.2017. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

06.06.2017 ГУ ДФС у Волинській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 06.06.2017, яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 993 614, 65 грн. застосовано штраф у розмірі 10% в сумі 99 361, 45 гр.

Вищевказане податкове повідомлення-рішення № від 06.06.2017 прийняте на підставі акту камеральної перевірки ТОВ Євро-Спец-Транс №1799/03-20-12-01/40327058 від 18.05.2017, яким встановлено порушення позивачем терміну реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям платникам податку на додану вартість та розрахунків корегування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (далі ПК України).

26.06.2017 ГУ ДФС у Волинській області видано податкову вимогу форми Ю №278-17, згідно якої станом на 25.06.2017 сума податкового боргу ТОВ Євро-Спец-Транс за узгодженим грошовим зобовязанням становить 99 361, 45 грн.

Суд вважає податкове повідомлення-рішення № від 06.06.2017 законним та таким, що відповідає суті виявленого порушення з огляду на наступне.

Зі змісту позовної заяви та пояснень представника позивача судом встановлено, що 19 податкових накладних складених у період з 08.02.2017 по 15.02.2017 було зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних 09.03.2017, тобто з порушенням визначеного чинним законодавством строку.

Підпунктом 201.1 ст.201 ПК України визначено, що платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Згідно п.120-1.1 ст.120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу у визначеному цією статтею розмірі.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 3 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг від 22.05.2003 №851-IV (з наступними змінами та доповненнями, далі Закон № 851-IV) відносини, пов'язані з електронним документообігом та використанням електронних документів, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, законами України Про інформацію, Про захист інформації в автоматизованих системах, Про державну таємницю, Про телекомунікації, Про обов'язковий примірник документів, Про Національний архівний фонд та архівні установи, цим Законом, а також іншими нормативно-правовими актами.

Як передбачено частиною першою статті 14 Закону №851-IV, електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини субєктів електронного документообігу. Згідно із статтею 16 цього ж Закону суб'єкти електронного документообігу користуються правами та мають обов'язки, які встановлено для них законодавством. Якщо в процесі організації електронного документообігу виникає необхідність у визначенні додаткових прав та обов'язків суб'єктів електронного документообігу, що не визначені законодавством, такі права та обов'язки можуть встановлюватися цими суб'єктами на договірних засадах.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначені Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку, затвердженою наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за № 320/15011 (далі Інструкція №233).

Підпунктами 5.1 5.5 пункту 5 Інструкції №233 визначено, що платник податків:

5.1 отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці;

5.2 отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді;

5.3 ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки);

5.4 надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії;

5.5 після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору.

Згідно із підпунктами 6.1 6.5 пункту 6 цієї ж Інструкції орган ДПС, де зареєстрований платник податків, на його запит:

6.1 видає два примірники договору;

6.2 записує на електронний носій платника податків безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді;

6.3 приймає від платника податків підписані та скріплені печаткою (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки) два примірники договору та електронний носій з посиленими сертифікатами відкритих ключів;

6.4 звіряє реквізити, вказані у договорі, з реєстраційними даними платника податків в органах ДПС. У разі невідповідності реквізитів повертає платнику податків його електронний носій та надані примірники договору;

6.5 після підписання договору вносить відповідний запис до журналу обліку договорів про визнання електронних документів з платниками податків та видає платнику податків один примірник договору.

При цьому, за приписами підпунктів 6.16.5 пункту 6 Інструкції №233 орган ДФС зобовязаний або укласти договір про визнання електронних документів або повернути його платнику податків.

Згідно із пунктом 1 Інструкції №233 квитанція про приймання податкового документа в електронному вигляді (далі - друга квитанція) - електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт та час приймання (неприймання) податкового документа в електронному вигляді у базу даних органів ДПС.

Отже, доказом підписання (укладення) чи не укладення договору про визнання електронних документів є друга квитанція про його приймання (неприймання), надіслана платнику податків.

Судом встановлено, що 29.08.2016 між Луцькою ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області, в особі ОСОБА_4, та ТОВ Євро-Спец-Транс, в особі ОСОБА_5, було укладено договір №1 про визнання електронних документів.

З матеріалів справи вбачається, що 09.02.2017 відбулася зміна керівника ТОВ Євро-Спец-Транс, а саме: попередній директор ОСОБА_5 був звільнений із займаної посади та на посаду керівника був призначений ОСОБА_6, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією наказу ТОВ Євро-Спец-Транс №4 від 10.02.2017 та повідомлення про прийняття працівника на роботу.

16.02.2017 ТОВ Євро-Спец-Транс було подано до Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області в електронному форматі новий договір про визнання електронних документів за підписом нового керівника юридичної особи - ОСОБА_6

23.02.2017 позивачем отримано від Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області квитанцію №2 з відміткою документ не прийнято.

24.02.2017 позивачем було повторно подано до Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області в електронному форматі договір про визнання електронних документів.

06.03.2017 ТОВ Євро-Спец-Транс отримано від Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області квитанцію №2 з відміткою Документ не прийнято. Виявлені помилки: реєстраційні дані керівника не відповідають відомостям Єдиного державного реєстру.

Водночас, судом встановлено, що 02.03.2017 було звільнено з посади директора ТОВ Євро-Спец-Транс ОСОБА_6 та на його посаду призначено ОСОБА_7

02.03.2017 ТОВ Євро-Спец-Транс було подано до Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області в електронному форматі новий договір про визнання електронних документів за підписом нового керівника юридичної особи - ОСОБА_7, про що було отримано квитанцію №1 з відміткою документ не прийнято. Інформація розглядуваний договір присутній від 24.02.2017 №1.

07.03.2017 позивачем було повторно направлено до Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області в електронному форматі договір про визнання електронних документів.

09.03.2017 отримано квитанцію №2 з відповіддю документ прийнято.

Таким чином, судом встановлено, що підставою повернень договору про визнання електронних документів від 16.02.2017 та 24.02.2017 слугувала не відповідність реєстраційних даних керівника - ОСОБА_6 відомостям Єдиного державного реєстру.

Про це також свідчить той факт, що після зміни керівника ТОВ Євро-Спец-Транс з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 аналогічний договір про визнання електронних документів від 07.03.2017 був прийнятий Луцькою ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області без повернень.

Суд також звертає увагу на те, що нормами Інструкції №233 не визначено строку, протягом якого орган ДФС повинен підписати (укласти) чи повернути платнику надісланий ним договір про визнання електронних документів.

Разом з тим, на думку суду, до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи статті 181 ГК України щодо загального порядку укладення господарських договорів.

Так, згідно із частинами другою - четвертою статті 181 ГК України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Отже, орган ДФС повинен у двадцятиденний строк після одержання договору про визнання електронних документів підписати (укласти) його або повернути його платнику із наданням причин відмови в укладенні договору.

Як встановлено судом, отримавши 16.02.2017 та 24.02.2017 від ТОВ Євро-Спец-Транс новий договір про визнання електронних документів, Луцька ОДПІ надіслала платнику податків квитанцію №2 про його неприйняття 23.02.2017 та 06.03.2017 відповідно, чим дотримала двадцятиденний строк розгляду договору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що поданий 16.02.2017 та 24.02.2017 ТОВ Євро-Спец-Транс в електронному вигляді новий договір про визнання електронних документів було розглянуто відповідачем з дотриманням встановленого порядку та строків, а відтак порушень прав платника податків з боку податкового органу не відбулося.

А тому, обставини на які посилався позивач та його представник в судовому засіданні, як на підставу для задоволення позовних вимог, не віднайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

У звязку з чим, у суду відсутні підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 06 червня 2017 року №, а відповідно і податкової вимоги від 26 червня 2017 року №278/-17.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає позовні вимоги ТОВ Євро-Спец-Транс безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Я. Ксензюк

Постанова в повному обсязі складена 04 серпня 2017 року.