Справа № 357/3728/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/3728/17 Головуючий у 1-й інстанції: Ярмола О.Я.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Безименної Н.В., Костюк Л.О.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області (далі - відповідач-1), виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області (далі - відповідач-2), Київської обласної державної адміністрації (далі - відповідач-3) про:

- визнання протиправною відмови УСЗН Білоцерківської міської ради Київської області щодо встановлення позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видачі відповідного посвідчення;

- зобов'язання УСЗН Білоцерківської міської ради Київської області повторно прийняти документи позивача для встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1;

- зобов'язання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області у строк, визначений судом, внести подання до КОДА для встановлення позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1;

- зобов'язання КОДА у строк, визначений судом, розглянути документи та зазначене подання про встановлення позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видати їй відповідне посвідчення за зразком, встановленим Порядком, затвердженим постановою КМУ від 20.01.1997 р. № 51.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2017 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Департамент соціального захисту населення КОДА подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, так як, на думку апелянта, зазначена постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 14.10.1997 р. позивачу Київської обласною державною адміністрацією було видано посвідчення серії НОМЕР_1, яке підтверджує її статус як особи, що постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4).

Згідно з експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 07.07.2016 р. № 37 у позивача виявлено захворювання, пов'язане з випливом аварії на ЧАЕС.

21.07.2016 р. позивачу довічно встановлено 2-у групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з випливом аварії на ЧАЕС (довідка до акту огляду МСЕК від 21.07.2016 р. серії АВ № 0513517).

У зв'язку з цим позивач звернулася до УСЗН Білоцерківської міської ради Київської області із заявою про видачу їй посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та відповідним пакетом документів.

Листом від 25.08.2016 р. № 6379 УСЗН Білоцерківської міської ради Київської області повідомило позивача про відсутність можливості встановити їй статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видати відповідне посвідчення.

Листом від 02.09.2016 р. № М-8591 виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області повідомив позивача про відсутність можливості встановити їй статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видати відповідне посвідчення.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2016 р. у справі № 357/11007/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та про зобов'язання вчинити певні дії було визнано протиправною відмову УСЗН Білоцерківської міської ради у прийнятті документів у ОСОБА_3 для встановлення їй статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1; зобов'язано УСЗН Білоцерківської міської ради прийняти документи ОСОБА_3 для встановлення їй статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1; визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області щодо не внесення подання до ДСЗН Київської ОДА для встановлення ОСОБА_3 статусу особи, як постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1; зобов'язано Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області внести подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення ОСОБА_3 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1; зобов'язано Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації розглянути вказане подання про встановлення ОСОБА_3 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та прийняти рішення відповідно до вимог Закону.

Листом від 01.03.2017 р. № 1242 УСЗН Білоцерківської міської ради Київської області повідомило позивача про відсутність можливості встановити їй статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видати відповідне посвідчення.

Листами Департаменту соціального захисту населення КОДА від 15.02.2017 р. № 05-59-298 та від 14.03.2017 р. № 05-49-584 за результатами розгляду заяв позивача від 22.12.2016 р. та від 21.02.2017 р. про видачу посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи І-ї категорії було повідомлено про відсутність на теперішній час правових підстав для видачі їй зазначеного посвідчення.

Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідачів у встановленні їй відповідного статусу та видачі посвідчення, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Колегія суддів встановила, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на встановлення їй статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видачу відповідного посвідчення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII (далі - Закон № 796-ХІІ), Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою КМУ від 20.01.1997 р. № 51 (далі - Порядок № 51).

Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

У Преамбулі Закону № 796-ХІІ закріплено, що він визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно зі ст. 1 Закон № 796-ХІІ спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв'язання пов'язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв'язання пов'язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

У п. 2 ч. 1 ст. 9 Закону № 796-ХІІ передбачено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 4 частини й статті 11 Закону № 796-XII визначено, що особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону № 796-XII причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Відповідно до ст. 13 Закону № 796-XII держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У ст. 14 Закону № 796-XII передбачено, що інваліди з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, належать до категорії 1.

Відповідно до п.п. 2, 10 Порядку № 51 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Видача посвідчень потерпілим від Чорнобильської катастрофи, провадиться обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання, зокрема, інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що правовою підставою для надання правового статусу особи, яка постраждала від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, є одночасна сукупність наступних умов: 1) така особа є потерпілою від Чорнобильської катастрофи у розумінні ст. 11 Закону № 796-ХІІ; 2) встановлення їй інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16 березня 2016 року по справі № 823/71/15.

При цьому, до осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи у розумінні ст. 11 Закону № 796-ХІІ, зокрема належать особи, яким надано статус громадянина, що постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

Разом з тим, слід враховувати, що законодавством регламентовано чітку та послідовну процедуру видачі посвідчення особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи, яка складається із сукупності наступних етапів: 1) звернення особи із заявою та відповідними документами до органу соціального захисту населення відповідного місцевого органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування за місцем проживання; 2) складання та направлення таким органом подання до облдержадміністрації; 3) розгляд облдержадміністрацією зазначеного подання та видача посвідчення.

Виходячи з цього, колегія суддів встановила, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2016 р. у справі № 357/11007/16-а, яка набрала законної сили, встановлено право позивача на присвоєння їй статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видачу відповідного посвідчення /Т.1 а.с.111-116/, тобто зазначені обставини, у відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України, мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 24.07.2003 р. по справі «Рябих проти Росії» зазначено, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

19.12.2016 р. листом № 4428/1-7 виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області було внесено подання до Департаменту соціального захисту населення КОДА про визначення позивачу статусу особи, постраждалої від аварії на ЧАЕС категорії 1 та зазначено, що подані нею документи відповідають вимогам постанови КМУ від 20.01.1997 р. № 51. У зазначеному поданні серед переліку документів щодо позивача також вказано й рішення суду /Т.1 а.с. 103-104, 126-127/.

Однак, листом від 14.03.2017 р. № 05-59-584 КОДА повторно повідомила позивача про відсутність правових підстав для встановлення їй зазначеного статусу і видачі відповідного посвідчення.

При цьому, ані до суду першої інстанції, ані на виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2017 р. не було надано доказів розгляду вищевказаного подання виконаному, встановлення позивачу статусу особи, постраждалої від аварії на ЧАЕС категорії 1, та видачу їй відповідного посвідчення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів звертає увагу на те, що на момент вирішення даної справи в суді першої інстанції документи, подані позивачем, як такі, що відповідають вимогам постанови КМУ від 20.01.1997 р. № 51, та відповідне подання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області про встановлення їй статусу особи, постраждалої від аварії на ЧАЕС категорії 1, були направлені до КОДА та отримані нею і саме до повноважень КОДА належить встановлення особі вказаного статусу і видача відповідного посвідчення.

З огляду на це, апеляційний суд вважає, що в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для задоволення адміністративного позову в частині позовних вимог про визнання протиправною відмови УСЗН Білоцерківської міської ради Київської області щодо встановлення позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видачі відповідного посвідчення; зобов'язання УСЗН Білоцерківської міської ради Київської області повторно прийняти документи позивача для встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1; зобов'язання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області у строк, визначений судом, внести подання до КОДА для встановлення позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

При цьому, судова колегія зазначає, що на стадії правовідносин, виниклих між сторонами у даній справі, задоволення вищевказаних позовних вимог не лише не відповідатиме нормам законодавства, які регламентують процедуру встановлення статусу і видачі посвідчення, а й є недоцільним та не призведе до ефективного захисту порушених прав та законних інтересів позивача, так як вказаними суб'єктами владних повноважень фактично вже виконані покладені на них функції у даній процедурі, зокрема направлено відповідне подання до КОДА.

Водночас, КОДА, не зважаючи на зазначене вище судове рішення, яке набрало законної сили та яким встановлено право позивача на надання їй статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видачу відповідного посвідчення, подання виконкому Білоцерківської міської ради Київської області щодо позивача фактично не розглянуто, вказаний статус позивачу не встановлено і посвідчення не видано, а натомість - надіслано листа про відмову у задоволенні її вимог, тобто дискреційні повноваження з цього приводу відповідачем-3 на стадії виниклих правовідносин реалізовані і встановлене судом право позивача знову порушено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку для повного і всебічного захисту порушеного права позивача, відповідно до вимог ст. 11 КАС України, необхідно вийти за межі позовних вимог, визнавши протиправною бездіяльність КОДА щодо розгляду подання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області та надання позивачу вказаного посвідчення, та задовольнити позовні вимоги в частині щодо зобов'язання КОДА розглянути документи та зазначене подання про встановлення позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видати їй відповідне посвідчення за зразком, встановленим Порядком, затвердженим постановою КМУ від 20.01.1997 р. № 51.

При цьому, у рішенні від 30.01.2003 р. N 3-рп/2003 Конституційний Суд України зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

У рішенні від 10.04.2008 р. по справі «Вассерман проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому.

Доводи апелянта про те, що на теперішній час законодавством не передбачено такого поняття як зона посиленого радіоекологічного контролю, а тому позивач не є особою, яка проживає у такій зоні, колегія суддів до уваги не приймає, з підстав, зазначених вище.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що у своєму адміністративному позові ОСОБА_3, зокрема просить суд встановити строк, протягом якого КОДА має розглянути відповідне подання. Однак, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають за відсутністю належних правових підстав.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1, 4 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Отже, апеляційна скарга Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації підлягає задоволенню частково, постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2017 року - скасуванню, адміністративний позов - задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації - задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2017 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Київської обласної державної адміністрації щодо розгляду подання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області та надання ОСОБА_3 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Зобов'язати Київську обласну державну адміністрацію розглянути документи та подання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області про встановлення ОСОБА_3 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видати ОСОБА_3 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, за зразком, встановленим Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 р. № 51.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 02 серпня 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Костюк Л.О.

Безименна Н.В.