Справа № 336/1017/17
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/1017/17
Пр. № 2-а/336/125/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання незаконним рішення про відмову у призначенні пенсії та зобов'язання призначити пенсію,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, правонаступником якого є відповідач, про визнання незаконною відмови у призначенні пенсії та зобов'язання призначити пенсію у відповідності до п. 3 розділу ХУ Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В позові зазначила, що в серпні 20 січня 2017 року досягла 50-річчя, має більш двадцяти років трудового стажу, є матір'ю дитини-інваліда з дитинства, який хоча й досяг повноліття, проте не позбавлений статусу інваліда. Відповідно до п. 3 розділу ХУ Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» як мати дитини-інваліда з дитинства має право на призначення пенсії за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років. Після досягнення 50-річного віку вона звернулася до УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії, проте отримала відмову з посиланням на відсутність медичного підтвердження наявності показань для визнання дитини інвалідом до досягнення шестирічного віку. Вважає таку відмову незаконною, оскільки висновок МСЕК про наявність медичних показань для визнання дитини інвалідом до часу фактичного огляду та встановлення статусу інваліда суперечить змісту діяльності медико-соціальних комісій, які призвані встановлювати інвалідність за наслідками огляду осіб, а не робити припущення про наявність підстав для встановлення інвалідності в минулому. Оскільки вона підпадає під дію зазначеного Закону, просить визнати відмову відповідача незаконною та зобов'язати його призначити їй пенсію в силу наведених положень закону.

До суду надійшли заяви позивача та відповідача про розгляд справи у їх відсутність.

За згаданих обставин у відповідності до ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Письмові заперечення відповідача містять посилання на те, що інвалідність дитині позивачки встановлена після досягнення сином шестирічного віку, а в такому випадку для визнання її інвалідом з дитинства в силу «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» необхідно отримання висновку лікарсько-консультаційної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до шестирічного віку. Між тим вказаний висновок містить твердження, що дитина за медичними показаннями не могла бути визнана інвалідом до шестирічного віку. Зазначені обставини, на думку відповідача, виключають задоволення позову.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що позивач є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який має статус інваліда з дитинства (а. с. 14, 15). Позивач досягла п'ятдесятирічного віку та має більше двадцяти років трудового стажу.

В силу ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми. При цьому до числі інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії.

Відповідно до п. 3 розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше, ніж за п'ять років до досягнення пенсійного віку за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числі інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Із змісту наведених положень Законів випливає, що набуття права на дострокове призначення пенсії зумовлене наявністю у жінки доньки або сина, що мають статус інваліда з дитинства, в тому числі дитини-інваліда до 16 років, яких виховувала їх матір, досягнення матір'ю цих осіб п'ятдесятирічного віку та наявністю у неї не менш ніж п'ятнадцятирічного стажу роботи.

Відповідно до п. 2.18 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, визнання особи інвалідом з дитинства засвідчується випискою з акту огляду в МСЕК, медичним висновком установи охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку надається висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

З наведеного випливає, що мати інваліда з дитинства або дитини-інваліда має право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення п'ятдесяти років у тому разі, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. Якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення нею шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Як встановлено судом, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом з дитинства (а. с. 15).

Цей статус він набув з 28 вересня 1998 року, тобто у віці дев'яти років дев'яти місяців (а. с. 14).

Вирішуючи спір на користь позивача суд враховує положення «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також висновок лікарсько-консультаційної комісії комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» № 1856 від 16.11.2016 року, з якого випливає, що дитина не могла бути визнана інвалідом до шестирічного віку відповідно до переліку медичних показань, затверджених Міністерством охорон здоров'я України № 175 від 05.12.1991 року (а. с. 14), проте не погоджується з твердженнями представника відповідача про те, що ця обставина є перешкодою для призначення позивачу пенсії у відповідності до ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи з такого.

З преамбули Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» від 16.11.2000 року випливає, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам право на матеріальне забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України та їх соціальну захищеність шляхом встановлення державної соціальної допомоги на рівні прожиткового мінімуму.

Статтею 2 цього Закону встановлений різний розмір соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам.

Хоча сам Закон і не містить визначення термінів «інвалід з дитинства» і «дитина-інвалід», проте із його змісту випливає, що ці поняття не є тотожними, на що вказує з'єднувальний сполучник «і» між ними, а також відмінні соціальні гарантії, які держава надає таким особам.

У зв'язку з викладеним суд вважає, що правила п. 2.18 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у даному випадку не підлягають застосуванню, оскільки поняття «інвалід з дитинства» та «дитина-інвалід віком до 16 років», як зазначено, не є тотожними; позивач є матір'ю саме інваліда з дитинства, а в силу згаданого «Порядку…» висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що особа мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку є необхідним у разі, коли особа визнана інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку.

Між тим судом встановлено, що зазначений статус син позивачки набув у віці дев'яти років дев'яти місяців.

Згідно із ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на викладене, виходячи з принципів верховенства права та законності, суд вважає за необхідне при вирішенні спору застосувати положення Законів України «Про пенсійне забезпечення» та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині визначення підстав для набуття матір'ю інваліда з дитинства, а також дитини-інваліда віком до 16 років права на дострокову пенсію.

За змістом ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень та про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

З огляду на викладене суд вбачає всі підстави для застосування судового захисту позивача в обраний нею спосіб.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 69, 70, 71, 86, 158-160, 162, 171, 185, 186 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя задовольнити.

Визнати незаконною відмову Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком у відповідності до ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 3 розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію як матері інваліда з дитинства відповідно до ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 3 розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з часу її звернення, тобто з 23 січня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Щаслива