Справа № 162/710/17
Суддя: Гладіч Н. І.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №162/710/17
Номер провадження 2-а/162/256/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2017 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого суддіГладіч Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до старшого інспектора ГРПП Маневицького ВП ГУНП у Волинській області Подложнюка Мирослава Івановича про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

встАновив:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову інспектора ГРПП Маневицького ВП ГУНП у Волинській області Подложнюка М.І.серії БР № 799638 від 12.07.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив, що всупереч вимогам діючого законодавства відповідач безпідставно виніс постанову серії БР № 799638 від 12.07.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. - за правопорушення, якого він не вчиняв.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, подав суду заяву, в якій позов підтримав, просить його задовольнити та розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, заяв, клопотань чи заперечень до суду не надав, про причини неявки не повідомив.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи неявку відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Проаналізувавши наведені дані, дослідивши матеріали справи, в тому числі, надані позивачем копії постанови серії БР № 799638 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд вважає встановленим, що оскаржувана постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді вказаного штрафу у розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП дійсно була винесена вищевказаним суб'єктом владних повноважень - відповідачем - 12.07.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, проте відповідач до суду не з'явився, заперечення та об'єктивні докази правомірності свого рішення суду не надав, незважаючи на неодноразові витребування в нього їх судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 293 КУпАП встановлено, що орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без змін, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інше.

Відповідач, складаючи постанову відносно позивача діяв в порушення ст. 280 КупАП - не з'ясував всі обставини, зазначив відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративного правопорушення та визначив покарання у межах санкції визначеної ч. 1 ст. 122 КУпАП, не надавши позивачу, як встановлено під час розгляду справи ніяких доказів вчинення правопорушення не зазначались в постанові, що вказує на неправомірність дій відповідача та обгрунтованість позовних вимог позивача.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона, при розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості; презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, але відповідач в порушення даної статті не довів правомірності своїх дій та неправомірності дій позивача, будь-яких заперечень до суду не надав.

Враховуючи викладене, положення ст. 162 КАС України, ст.ст. 38, 247, 293 КУпАП, суд вважає, що належить задовольнити позов, а саме: скасувати постанову серії БР № 799638 від 12.07.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Під час судового розгляду відповідачем не подано жодних доказів в обґрунтування правомірності рішення суб'єкта владних повноважень, при цьому з доводів позовної заяви вбачається, що позивач зазначеного у оскаржуваній постанові правопорушення не вчиняв, вимоги Правил дорожнього руху не порушував, тому підстави для накладення адміністративного стягнення були відсутні.

За таких обставин позов слід визнати обґрунтованим, тому він підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат слід здійснити за правилами статті 94 КАС України.

Керуючись статтями 9, 17, 71,79, 158-163 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора ГРПП Маневицького ВП ГУНП у Волинській області Подложнюка Мирослава Івановичасерії БР № 799638 від 12.07.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинської області судові витрати по справі у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень на користь держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: