Справа № 808/1418/17
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

01 серпня 2017 року Справа № 808/1418/17
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Матяш О.В., за участю секретаря Передерій А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя заяву представника Східного офісу Держаудитслужби про залишення позову без розгляду в справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення незаконно утриманих коштів,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування заяви зазначає, що позивач вважає порушенням своїх прав положення наказу Східного офісу Держаудитслужби №140-о від 14.04.2017 «Про зміну розміру надбавок за вислугу років», однак, сама зміна розміру надбавки ОСОБА_2 відбулась у зв'язку із зміною приведеної дати для розрахунку стажу державної служби, встановленою п. 1.3 наказу №101-о від 16.03.2017, для ОСОБА_2 - 12.02.2007. Із наказом Східного офісу Держаудитслужби №101-о від 16.03.2017 ОСОБА_2 була ознайомлена 29.03.2017.

Вказує, що даний спір полягає у порядку обчислення стажу державної служби, отже, якщо припустити, що відбулось порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, то відбулося воно у зв'язку зі зміною приведеної дати для розрахунку стажу державної служби, встановленою п. 1.3 наказу від 16.03.2017 №101-о. Отже, датою, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, слід вважати дату ознайомлення із наказом Східного офісу Держаудитслужби №101-о від 16.03.2017, а саме 29.03.2017. Звідси, останнім днем строку звернення до суду із даним позовом, з урахуванням вихідних та святкових днів, є 03.05.2017. Проте, позивач звернувся до суду із даним позовом 22.05.2017.

Представник відповідача просить адміністративний позов ОСОБА_2 до Східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправними дій, скасування наказу в частині, зобов'язання вчинити дії, стягнення незаконно утриманих коштів залишити без розгляду.

Позивач й його представник в судовому засіданні заперечують проти заяви представника відповідача.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши зміст клопотання, наявні у справі докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Згідно з ч. 3 ст. 99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк

Таким чином, ст. 99 КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами інших строків звернення до адміністративного суду.

Як свідчать матеріали справи, даний спір фактично виник через перерахунок стажу державної служби ОСОБА_2 для цілей встановлення надбавки до заробітної плати за вислугу років.

Як зазначив Конституційний Суд України, строки звернення працівника до суду за вирішенням трудового спору як складова механізму реалізації права на судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників трудових правовідносин (абзац п'ятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012).

Згідно з ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України № 322-VIII від 10.12.1971, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Як вказано в рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013, Конституційний Суд України виходить з того, що при розгляді в позовному провадженні трудового спору про стягнення належної працівникові заробітної плати положення частини другої статті 233 Кодексу підлягає застосуванню у випадках пред'явлення вимог про стягнення будь-яких виплат, що входять до структури заробітної плати, і застосування цих положень не пов'язане з фактом нарахування чи ненарахування роботодавцем спірних виплат (абзац 5 підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної чистини цього Рішення).

За визначенням статті 1 Закону України «Про оплату праці» №108/95-ВР від 24.03.1995, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

За приписами статті 2 цього Закону структура заробітної плати складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

При цьому, основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з ч. 2 ст. 50 Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015, заробітна плата державного службовця складається з: 1) посадового окладу; 2) надбавки за вислугу років; 3) надбавки за ранг державного службовця; 4) виплати за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця; 5) виплати за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою; 6) премії (у разі встановлення).

Отже, оскільки метою та наслідком зміни позивачу розміру стажу державної служби стала зміна розміру надбавки за вислугу років та враховуючи, що така надбавка є складовою частиною заробітної плати та входить до її структури, суд приходить до висновку, що законодавцем не обмежено позивача у строках звернення до суду із даним позовом.

Окрім того, суд не приймає до уваги покликання представника відповідача про те, що датою, коли фактично ОСОБА_2 дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів слід вважати дату ознайомлення із наказом Східного офісу Держаудитслужби №101-о від 16.03.2017, оскільки предметом спору у даній справі є протиправність, на думку позивача, зміни розміру надбавки за вислугу років, а не правомірність встановлення дати для розрахунку стажу державної служби.

При цьому суд погоджується із твердженням позивача, що наказ Східного офісу Держаудитслужби №101-о від 16.03.2017 жодних наслідків в частині зміни правового становища щодо виплат й розміру надбавки за вислугу років на державній службі відносно ОСОБА_2 не містив.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для залишення позовної заяви без розгляду, а тому заява представника відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 155, 160 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотання представника Східного офісу Держаудитслужби про залишення позову без розгляду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у п'ятиденний строк з дня отримання ухвали у повному обсязі шляхом подання апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, що її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Матяш