Справа № 279/2041/17
Суддя: Невмержицька О. А.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2-а/279/202/17 13.10.2010
Справа № 279/2041/17
Провадження № 2-а/279/202/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2017 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м.Коростень адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними дій державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши, що 25.05.2017 року ним було отримано постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 20.05.2017 року по виконавчому провадженню з виконання виконавчого листа по справі №279/900/15-а, виданого Коростенським міськрайонним судом Житомирської області, якою постановлено стягнути з позивача витрати виконавчого провадження в сумі 65,26 грн.. Вважає постанову незаконною, оскільки виконання судового рішення, боржником в якому є орган державної влади, здійснюються відповідно до ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і не належить до компетенції органів Державної виконавчої служби України. Просив визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та скасувати постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження по вище вказаній справі від 20.05.2017 року.

В судове засіданні сторони не з'явились, позивач позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи провести у його відсутність. Відповідач та третя особа ОСОБА_1 причини неявки не повідомили, заперечень проти позову не надали.

За таких обставин справу розглянуто в письмовому провадженні, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що 20.05.2017 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження по виконавчому провадженню з виконання виконавчого листа по справі №279/900/15-а, виданого Коростенським міськрайонним судом Житомирської області, якою стягнуто з боржника понесені під час виконавчого провадження витрати у розмірі 65,26 грн.

Відповідно до положень ст.1 Закону України від 02.06.2016 №1404-19 "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження". Організація та проведення виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень супроводжується певними грошовими витратами.

Витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження, ст.42 ч.2 даного Закону.

Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому, кошти виконавчого провадження складаються з: коштів виконавчого збору, стягнутого з боржника; авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій; інших надходжень, що не суперечать законодавству.

До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; розміщення оголошення в засобах масової інформації; виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

Позивач посилається на те, що виконання судового рішення, з приводу якого відкрито виконавче провадження, здійснюється органами Казначейства відповідно до ст.3 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», тому виконавчі витрати не стягується.

Однак, зазначений висновок є помилковим, оскільки судове рішення, яке перебувало на виконанні, носить немайновий, зобов'язальний характер, виконавчий лист передбачає одноразовий характер виконання, а тому підлягає виконанню в порядку ЗУ «Про виконавче провадження».

Оскільки відповідачем були понесенні витрати, пов'язані з проведенням виконавчих дій, то стягнення їх з позивача-боржника є правомірним.

За таких обставин позовні вимоги є безпідставними, та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 14,99,158-160,161-163,167,185,186 КАС України, ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-19,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Коростенський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя : Невмержицька О.А.