Справа № 808/426/17
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 липня 2017 рокусправа № 808/426/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника відповідача Чернодуб М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2017 р. в справі № 808/426/17 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Дмитра Євгеновича про визнання протиправними дій та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 48298347 від 17.01.2017 р. за виконавчим листом № 808/9661/13-а, виданим Запорізьким окружним адміністративним судом 15.07.2015 р. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним виконавцем безпідставно закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2015 р. у справі №808/9661/13-а, оскільки фактичне виконання судового рішення не відбулось. Вказує, що державний виконавець не вчиняв дій щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого документу, а лише прийняв до уваги службову записку, що не може свідчити про факт виконання судового рішення та суперечить приписам Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р.

В ході підготовчого провадження Запорізьким окружним адміністративним судом здійснена заміна первісного відповідача головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Дмитра Євгеновича належним - Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ДДВС), а також залучено в якості відповідача Міністерство юстиції України.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2017 р. позов задоволено частково, визнано протиправною та скасовано постанову Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження № 48298347 від 17.01.2017 р., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України просить скасувати постанову в частині задоволених позовних вимог з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи.

В судовому засіданні представник відповідача ДДВС апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача Міністерства юстиції України до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутністю представника відповідача.

Позивач в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явились до судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 01.11.2013 р. позивач звернувся з письмовою скаргою до Міністра юстиції України, в якій просив провести перевірку повноти, своєчасності та об'єктивності проведення виконавчих дій та прийняття рішень старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Данилевською Т.М. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2а-211/06 від 15.08.2006 р., виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя; скасувати як незаконну постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Данилевської Т.М. про закінчення виконавчого провадження від 27.06.2013 р. при примусовому виконанні виконавчого листа №2а-211/06 від 15.08.2006 р., виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя; вжити невідкладних заходів про поновлення ОСОБА_1 у відповідності до рішення суду на посаді начальника відділу ресурсного забезпечення УМВС України в Запорізькій області; притягнути старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Данилевську Т.М. та виконуючого обов'язки начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Клименка О.С. до встановленої чинним законодавством відповідальності.

22.11.2013 р. директором Департаменту контролю за виконанням рішень, розгляду звернень громадян та юридичних осіб Державної виконавчої служби України підготовлено та направлено позивачу відповідь №3-15927/3.2.

Позивачем оскаржено дії Державної виконавчої служби України до суду щодо надання відповіді на його звернення від 22.11.2013 р. за №3-15927/3.2.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24.02.2014 р. в справі № 808/9661/13-а визнано перевірку за скаргою ОСОБА_1, проведену Державною виконавчою службою України, що відображено у листі від 22.11.2013 р. №3-15927/3.2, такою, що не відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян» щодо всебічності її проведення; зобов'язано Державну виконавчу службу України повторно провести перевірку всіх доводів, викладених у скарзі ОСОБА_1, яка адресована Міністру юстиції України.

На виконання вказаної постанови 15.07.2015 р. видано виконавчий лист, який позивачем пред'явлено до примусового виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

29.07.2015 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченком Д.Є. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 48298347 з примусового виконання виконавчого листа Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2015 р. у справі № 808/9661/13-а.

17.01.2017 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 48298347 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». В постанові зазначено, що відділом отримано службову записку з копіями підтверджуючих документів, згідно з якими Департаментом державної виконавчої служби здійснено повторний розгляд скарги ОСОБА_1 від 22.11.2013 р. № 3-15927/3.2 у відповідності до вимог виконавчого листа № 808/9661/13-а, виданого 15.07.2015 р. Запорізьким окружним адміністративним судом; копію звернення спрямовано 05.01.2017 р. за вих. №3-15927/20.4 на адресу ОСОБА_1

Зважаючи на те, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 808/9661/13-а зобов'язано Державну виконавчу службу України повторно провести перевірку всіх доводів, викладених у скарзі позивача, тобто фактично встановлено спосіб виконання судового рішення шляхом встановлення факту проведення ДДВС повторної перевірки доводів позивача, викладених у скарзі, а підставою для висновку про виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 808/9661/13-а у повному обсязі стало лише встановлення факту здійснення Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повторного розгляду скарги, при цьому не перевірено, чи проводилась ДДВС повторна перевірка за зверненням, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята ДДВС безпідставно та передчасно, оскільки наданими суду доказами не підтверджено фактичне виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 24.02.2014 р. у справі № 808/9661/13-а у повному обсязі та у спосіб, визначений таким судовим рішенням, тому вважав, що постанова про закінчення виконавчого провадження № 48298347 від 17.01.2017 р. є протиправною

Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання протиправними дій державного виконавця, суд першої інстанції зазначив про необґрунтованість таких позовних вимог.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи, зміст правовідносин, які виникли між сторонами, в також правильно застосовано законодавство, що регулює спірні правовідносини.

Так, оскільки предметом оскарження є постанова державного виконавця, прийнята 17.01.2017 р., судом першої інстанції правильно застосовано до спірних правовідносин приписи Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404).

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

До обов'язків виконавців відповідно до ст. 18 Закону № 1404 належить вжиття передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, а також вчинення виконавчих дій неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі; здійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець згідно з ч. 3 ст. 18 цього Закону має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Частиною 1 статті 63 Закону № 1404 передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Тобто, є правильним зазначення судом першої інстанції, що виконавець зобов'язаний здійснювати примусове виконання рішень у відповідності до встановленого таким рішенням способу та порядку, а також має право на проведення перевірки виконання рішень, а рішення про закінчення виконавчого провадження приймається виконавцем лише в разі фактичного виконання рішення в повному обсязі згідно з виконавчим документом.

Оскільки постановою Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 808/9661/13-а зобов'язано Державну виконавчу службу України повторно провести перевірку всіх доводів, викладених у скарзі позивача, тобто фактично встановлено спосіб виконання судового рішення шляхом встановлення факту проведення ДДВС повторної перевірки доводів позивача, викладених у скарзі, а підставою для прийняття оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження є встановлення факту здійснення Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повторного розгляду скарги, без проведення повторної перевірки доводів позивача, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про безпідставність закінчення виконавчого провадження.

Доводи апелянта про наявність документів, які свідчить про поновлення ОСОБА_1 на посаді, колегія суддів вважає такими, що не стосуються предмету доказування.

Щодо посилання апелянта на правомірність закінчення виконавчого провадження постановою від 17.01.2017 р. колегія суддів вказує на відсутність доказів повного фактичного виконання судового рішення, що обумовлює її протиправність.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2017 р. в справі № 808/426/17 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2017 р. в справі № 808/426/17 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, скасування постанови залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 01.08.2017 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко