Справа № 428/6578/17
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/6578/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренко І.С., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 16 травня 2016 року вона звернулася до УПтаСЗН з черговою заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. Разом із заявою позивач надала наступні документи: документ, що посвідчує особу, довідку про склад сім'ї, декларацію про доходи та майно. Позивач фактично отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї з січня 2014 року. За вимогою законодавства України вказана допомога призначається строком на 6 місяців. У позивача немає змін в майновому та сімейному стані, отже вона вважала, що для призначення та виплати чергової соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям немає жодних перешкод. Однак, чергові виплати вказаної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям перестали надходити позивачу. На початку 2017 року позивач поштою отримала відповідь УПтаСЗН та Сєвєродонецької міської ради з однаковим по суті змістом про те, що державна соціальна допомоги малозабезпеченим сім'ям їй призначена з травня 2016 року, але не виплачена. Позивач вказує, що зі своїм чоловіком вона спільно не проживає з червня 2012 року (офіційно вони не розлучені), з кінця 2012 року отримує від нього аліменти в розмірі 30% від його заробітної плати. В довідці про склад сім'ї та декларації про доходи та майно позивач не вказувала чоловіка, а натомість в декларації зазначені аліменти, які позивач отримує від чоловіка. Позивач вважає, що відповідач безпідставно не виплачує призначену їй державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям. У вказаному позові позивач просить зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення м. Сєвєродонецька виплатити їй, ОСОБА_1, призначену державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям за період з 01 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та додатково пояснила, що вона та її неповнолітні діти не проживають разом з її чоловіком вже з червня 2012 року внаслідок втрати нею та її чоловіком почуттів любові і поваги один до одного. Спільного господарства вона та її чоловік з 2012 року не ведуть, чоловік прописаний і фактично проживає за іншою адресою, при цьому чоловік взагалі не бере участі у сімейному житті дітей та її самої. Розірвати шлюб вона не могла внаслідок відсутності коштів для сплати судового збору за подачу позову про розірвання шлюбу.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

16.05.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення м. Сєвєродонецька із заявою про призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

З декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, наданої ОСОБА_1 вбачається, що членами її сім'ї вказані двоє синів. У графі «Відомості про доходи» вказані аліменти за період з листопада 2015 року до 01.05.2016 року у розмірі 6752,24 грн.

Згідно довідки від 16.05.2016р., наданою УПтаСЗН, ОСОБА_1 отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям у період з листопада 2015 року по квітень 2016 року включно у загальному розмірі 13991,40 грн.

Рішенням УПтаСЗН про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї від 16.06.2016 року ОСОБА_1 призначено соціальну допомогу з 01.05.2016 року по 31.10.2016 року у розмірі 2410,87 грн.

Як вбачається з розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім'ї для призначення державної соціальної допомоги, вказаний розрахунок проведено з розрахунку доходу ОСОБА_1, з врахуванням отримуваних аліментів від її чоловіка та наявності двох дітей віком до 18 років.

Розпорядженням УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради від 16.06.2016 року № 156 ОСОБА_1 виплату допомоги призупинено з 01.05.2016 року до з'ясування.

Розпорядженням УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради від 30.09.2016 року ОСОБА_1 виплату допомоги вказано не здійснювати згідно листа Департаменту соцзахисту населення Луганської ОДА від 20.09.2016 року № 413588-31.

На звернення позивача щодо виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям листами УПтаСЗН та Сєвєродонецької міської ради повідомлено, що 16.05.2016 року позивач надала заяву на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. На час звернення згідно декларації позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_2, від якого отримує на дітей аліменти. Державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям позивачу призначена з травня 2016 року, але не виплачена. Департаментом соціального захисту населення Луганської обласної держадміністрації УПтаСЗН повідомлено про те, що відповідно до Постанови КМУ від 27.12.2001 року № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» до складу сім'ї включаються особи, що звертаються за призначенням допомоги, включаються чоловік (дружина); рідні, усиновлені та підопічні діти віком до 18 років, а також діти до 23 років, які навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах І-ІV рівня акредитації і не мають власних сімей незалежно від місця проживання або реєстрації; неодружені повнолітні діти, які визнані інвалідами І та ІІ групи або інвалідами І груп і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв'язку з відсутністю власних доходів; жінка та чоловік, які проживають однією сім'єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. До складу сім'ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні. Іншого законодавством не передбачено. На підставі цього позивачу вказано, що вона може надати нову заяву на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та надати декларацію відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» та на підставі Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступні правові норми.

Відповідно до абзаців 2, 3 ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі - державна соціальна допомога) це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Сім'я - це особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Права члена сім'ї має одинока особа.

Відповідно до статті 2 вищевказаного Закону законодавство про державну соціальну допомогу складається з Закону України «Про прожитковий мінімум», цього Закону, інших нормативно-правових актів, що регулюють правовідносини з надання державної соціальної допомоги.

Згідно статті 4 вказаного Закону заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. У заяві дається згода сім'ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону. До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються: документ, що посвідчує особу; довідка про склад сім'ї. До складу сім'ї включаються чоловік, дружина; рідні, усиновлені та діти цих осіб віком до вісімнадцяти років, а також діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації до досягнення двадцяти трьох років і які не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, які визнані інвалідами з дитинства I та II груп або інвалідами I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв'язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одиноким інвалідом I групи і здійснює догляд за ним; жінка та чоловік, які проживають однією сім'єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. При цьому до складу сім'ї включаються незалежно від місця проживання (перебування) або реєстрації діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації до досягнення двадцяти трьох років і не мають власних сімей. До складу сім'ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні; декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім'ї (в декларацію не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до цього Закону; нарахована субсидія за спожиті житлово-комунальні послуги; сплачені членами сім'ї аліменти; грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового

і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення); довідка про наявність та розмір земельної частки (паю). Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів. Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім'ї. Рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз'яснення порядку його оскарження. Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч. 4 ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Згідно пунктів 8, 9 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою КМУ від 24.02.2003 року № 250 соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. У разі коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє уповноваженого представника сім'ї, які документи повинні бути подані додатково. Орган соціального захисту населення видає уповноваженому представнику сім'ї повідомлення про прийняття заяви та документів із зазначенням дати прийняття. Рішення про призначення соціальної допомоги або про відмову в її наданні приймається органом соціального захисту населення протягом десяти календарних днів. У разі прийняття рішення про відмову в наданні соціальної допомоги орган соціального захисту населення письмово повідомляє про це уповноваженого представника сім'ї із зазначенням підстав відмови та порядку оскарження рішення.

Відповідно до абзацу 3 п. 14 вищевказаного Порядку під час обчислення середньомісячного сукупного доходу сім'ї, у складі якої протягом періоду, за який обчислюється дохід, відбулися зміни (розірвання шлюбу або коли шлюб між подружжям не розірвано, але в цей період набрало законної сили рішення суду про стягнення з батька (матері) аліментів), враховується місячний розмір аліментів за період, за який обчислюється середньомісячний сукупний дохід для призначення соціальної допомоги.

Згідно пункту 20 вищенаведеного Порядку соціальна допомога призначається на шість місяців, а згідно абз. 1 п. 22 Порядку соціальна допомога виплачується раз на місяць за місцем реєстрації (фактичного проживання) уповноваженого представника сім'ї державними підприємствами і об'єднаннями зв'язку або перераховується на особовий рахунок уповноваженого представника сім'ї в банку за його вибором. Одночасно з цим, відповідно до абз. 3 вказаного пункту затримка виплати соціальної допомоги з вини органу, що її призначає чи виплачує, не допускається.

Також відповідно до п. 25 вказаного Порядку виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється:

- якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення;

- у разі переїзду сім'ї в іншу місцевість та настання обставин, що унеможливлюють виплату соціальної допомоги (зокрема, смерть одинокої особи), - з місяця, що настає за місяцем, в якому відбулися зміни;

- за заявою уповноваженого представника сім'ї - з місяця, що настає за місяцем її подання, якщо інше не обумовлено заявою.

Спірним в цій справі є наявність у позивача права на отримання соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї без урахування всього розміру доходу її чоловіка, з яким вона тривалий час не підтримує жодних сімейних відносин та який сплачує аліменти на утримання дітей, а також обґрунтованість та законність розпоряджень відповідача про припинення виплати допомоги позивачу.

Суд звертає увагу на те, що для цілей Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» сім'єю вважаються лише ті особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки (абзац 3 ст. 1 Закону).

Отже, зміст статті 4 вказаного Закону, де вказано, що до складу сім'ї включаються чоловік або дружина, слід тлумачити у взаємозв'язку із абзацом 3 статті 1 цього ж Закону. Тобто, до складу сім'ї в розумінні статті 4 вказаного Закону включається лише чоловік або дружина, які спільно проживають з отримувачем соціальної допомоги, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

На правильність вказаного висновку суду вказує також зміст абзацу 3 п. 14 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, де вказано, що під час обчислення середньомісячного сукупного доходу сім'ї, у складі якої протягом періоду, за який обчислюється дохід, відбулися зміни (розірвання шлюбу або коли шлюб між подружжям не розірвано, але в цей період набрало законної сили рішення суду про стягнення з батька (матері) аліментів), враховується місячний розмір аліментів за період, за який обчислюється середньомісячний сукупний дохід для призначення соціальної допомоги.

Тобто, в разі коли шлюб між подружжям не розірвано, але є таке, що набрало законної сили рішення суду про стягнення з батька (матері) аліментів і при цьому подружжя проживає окремо один від одного внаслідок втрати сімейних стосунків, то під час обчислення середньомісячного сукупного доходу сім'ї враховується місячний розмір аліментів за період, за який обчислюється середньомісячний сукупний дохід для призначення соціальної допомоги. Саме в такий спосіб враховується участь в утриманні малозабезпеченої сім'ї того батька або матері, які проживають окремо від сім'ї внаслідок втрати сімейних стосунків з іншим з подружжя.

Більш того, згідно із ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

З наведеного вбачається, що коли дружина та чоловік не проживають спільно, то їх подружжя вважається сім'єю лише тоді, коли таке не проживання обумовлено поважними (об'єктивними) причинами: навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми тощо. В разі ж, коли дружина та чоловік не проживають спільно та не ведуть спільного господарства через небажання підтримувати сімейні та шлюбні стосунки, тобто внаслідок власних (суб'єктивних) переконань, то такі чоловік та дружина не можуть вважатися сім'єю.

На підставі пояснень позивача, копії її паспорта та копії паспорта її чоловіка ОСОБА_2, копії довідки про склад сім'ї за адресою проживання позивача, копії постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_2 в рахунок сплати аліментів, суд робить висновок про те, що є обґрунтованими твердження позивача про не проживання разом, відсутність спільного господарства та будь-яких сімейних відносин у неї та її чоловіка з червня 2012 року.

Виходячи з вищевикладеного, позивач у спірних правовідносинах не повинна була вказувати свого чоловіка ОСОБА_2 в якості члена своєї сім'ї, в той час як для призначення позивачу соціальної допомоги мав бути врахований лише розмір аліментів, який сплачує ОСОБА_2 на користь позивача. З розрахунку розміру соціальної допомоги на спірний період вбачається, що саме таким чином відповідач правильно розрахував розмір допомоги для її призначення позивачу.

Стосовно розпоряджень Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради від 16.06.2016 року та від 30.09.2016 року щодо призупинення виплати допомоги та не здійснення виплати допомоги ОСОБА_1 суд зазначає, що в розпорядженні від 16.06.2016 року вказано, що виплату припинено «до з'ясування», а в розпорядженні від 30.09.2016 року вказано, що виплату допомоги вирішено «не здійснювати згідно листа Департаменту соцзахисту населення Луганської ОДА від 20.09.2016 року № 413588-31».

По-перше суд звертає увагу на те, що у вищевказаних розпорядженнях не вказано норм Закону або підзаконного нормативно-правового акту, на підставі яких позивачу було припинено відповідну виплату. Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» та Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям не містять таких підстав для припинення виплати допомоги, як необхідність з'ясування певних обставин або надходження листів від інших установ.

По-друге суд зазначає, що припинення виплати допомоги позивачу є протиправним навіть в разі припинення виплати допомоги «внаслідок приховування або навмисного поданння недостовірних даних про доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти». Суд повторює, що позивач у спірних правовідносинах не повинна була вказувати свого чоловіка ОСОБА_2 в якості члена своєї сім'ї, в той час як для призначення позивачу соціальної допомоги мав бути врахований лише розмір аліментів, який сплачує ОСОБА_2 на користь позивача.

Більш того, в декларації для призначення соціальної допомоги позивач власноручно вказала про те, що у неї є чоловік, з яким вона не підтримує сімейних стосунків, не веде спільного господарства та не проживає. Отже, позивач не приховувала факту наявності у неї чоловіка, в той час як наявність у неї чоловіка, з урахуванням всіх обставин цієї справи, не могла вплинути на встановлення їй права на соціальну допомогу і визначення її розміру в спірний період.

При цьому відповідач, знаючи про наявність у позивача чоловіка, призначив їй відповідну допомогу, у зв'язку із чим припинення виплати допомоги «внаслідок приховування або навмисного подання недостовірних даних про доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти» було би протиправним, адже позивач жодних даних не приховувала та не спотворювала.

Таким чином, із урахуванням ч. 2 ст. 11 КАС України та з метою повного захисту прав позивача, про захист яких вона просить, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, заявлені позивачем щодо зобов'язання відповідача виплатити їй соціальну допомогу, а також визнати протиправними та скасувати розпорядження щодо зупинення та не здійснення виплати позивачу відповідної допомоги.

Також суд вважає за необхідне окремо відзначити, що позивачем не було порушено шестимісячний строк звернення суду, адже про порушення свого права на виплату соціальної допомоги вона згідно з її поясненнями дізналася в березні 2017 року, отримавши листи від відповідача та Сєвєродонецької міської ради. Про існування розпоряджень щодо зупинення виплати їй допомоги вона взагалі дізналася під час судового розгляду справи. Доказів на користь протилежного відповідачем до суду надано не було.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі згідно із ст. 94 КАС України суд враховує, що позов задоволено і позивач сплатила суму в розмірі 640 грн. за звернення до суду, а отже на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 8, 11, 17, 86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради від 16.06.2016 року та від 30.09.2016 року щодо призупинення виплати допомоги та не здійснення виплати допомоги ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначену державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї за період з 01 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, суму судових витрат в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, якщо судом було застосовано ч. 3 ст. 160 КАС України або якщо особа не була присутня в судовому засіданні, шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова у повному обсязі складена та підписана 07 серпня 2017 року.

Суддя Д.Б. Баронін