Справа № 601/2359/14-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 липня 2017 року м. Київ К/800/25222/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області, третя особа - відділ культури, туризму, національностей та релігії Кременецької районної державної адміністрації про зобов'язання призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах,

встановив :

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2017 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області про зобов'язання відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію з урахуванням роботи на посаді викладача Гаївської дитячої музичної школи, яка перейменована у Великобережецьку дитячу музичну школу, а також Горинської музичної школи та Кременецької школи мистецтв ім. М. Вериківського, відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон №1788-XII).

Судами встановлено, що зокрема, трудовою книжкою серії НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_1 з 19 серпня 1980 року по 08 січня 1981 року працювала в Борщівській дитячій музичній школі, з 09 січня 1981 року по 30 серпня 1992 року в Гаївській дитячій музичній школі, а з 31 серпня 1992 року по 19 січня 1994 року в Великобережецькій музичній школі, які належали до позашкільних навчальних закладів.

20 січня 1994 року позивач була прийнята на роботу в Кременецький педагогічний коледж ім. Т. Шевченка.

26 липня 2002 року рішенням Тернопільської обласної ради на базі Кременецького педагогічного коледжу ім. Т. Шевченка, що ліквідувався, створено Кременецький обласний гуманітарно-педагогічний інститут ім. Т. Шевченка.

27 листопада 2002 року ОСОБА_1 прийнята на посаду викладача музики Кременецького обласного гуманітарно-педагогічного інститут ім. Т. Шевченка, а з 01 вересня 2003 року переведена на посаду асистента кафедри музичних дисциплін даного навчального закладу та звільнена з цієї посади 26 серпня 2010 року.

01 вересня 2010 року прийнята на роботу в Кременецький Педагогічний коледж Кременецького обласного гуманітарно-педагогічного інституту ім. Т. Шевченка на посаду викладача та звільнена з цієї посади 31 серпня 2011 року.

З 01 вересня 2011 року позивач призначена на посаду викладача в Горинську музичну школу за основним місцем роботи та звільнена з цієї посади у зв'язку із закінченням трудового договору 31 грудня 2011 року.

11 лютого 2013 року позивач призначена на посаду викладача по класу домри Кременецької школи мистецтв ім. М. Вериківського та звільнена з роботи з цього ж навчального закладу у зв'язку із закінченням трудового договору 30 листопада 2013 року.

Листом від 28 лютого 2014 року № 277/07 управлінням Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з недостатністю стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, який складає 21 рік 11 місяців 20 днів, за необхідного 25 років.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до пункту "е" статті 55 Закону № 1788-XII відповідачем правомірно зараховано період роботи позивача на посаді викладача в Гаївській дитячій музичній школі по 31 грудня 1991 року, та обґрунтовано не враховано стаж роботи з 01 січня 1992 року по 30 серпня 1992 рік та з 31 серпня 1992 року по 19 січня 1994 року на посаді викладача у Великобережецькій дитячій музичній школі, після перейменування з Гаївської дитячої музичної школи, лоскільки такий заклад є початковим спеціалізованим мистецьким навчальним закладом та належать до системи позашкільної освіти, є початковою ланкою спеціальної мистецької освіти.

Період роботи позивача у закладі ІІІ рівня акредитації не може бути враховано в стаж роботи, що дає право на призначення подібного виду пенсії, оскільки Переліком № 909 передбачено лише заклади і установи освіти, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років і які відносяться до вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації, професійно-технічні навчальні заклади.

Відтак, позивачу правомірно відмовлено в призначені спеціальної пенсії в зв'язку з тим, що на дату звернення ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі її спеціальний стаж згідно із записами в трудовій книжці становить 21 рік 11 місяці 20 днів, так янаведені місця праці не враховуються в страховий стаж, який необхідний для призначення пільгової пенсії.

Із статутів Кременецької школи мистецтв ім. М. Вереківського та Горинської музичної школи від 23 березня 2006 року вбачається, що ці заклади є початковими спеціалізованими мистецькими навчальними закладами та належать до системи позашкільної освіти, є початковою ланкою спеціальної мистецької освіти.

Згідно з пунктом "е" статті 55 Закону № 1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Розділом 1 «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 (далі - Перелік № 909), передбачено, що право на таку пенсію мають, зокрема, вчителі та викладачі у загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах.

Викладачі які працюють у позашкільних навчальних закладах, вказаним Переліком не передбачені.

Відповідно до 2 Примітки вказаного Переліку, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 01 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше чинного законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Переліком закладів, організацій і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 17 грудня 1959 року № 1397, була передбачена посада викладача в музичній школі, яка належала до навчальних закладів та дитячих установ.

При цьому, наявність доручення № 397/21 без відповідних змін до Переліку № 909 не є достатньою законодавчою підставою для зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи позивача на посаді викладача в позашкільних закладах освіти.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року (справа № 21-5932а16).

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ці судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Зазначає, що стаж її роботи в Горинській музичній школі та в Кременецькій школі мистецтв підлягає зарахуванню до пільгового.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень, в яких надана відповідна оцінка доказам, у тому числі доводам касатора, які він зазначав також у судах попередніх інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній аргументи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області, третя особа - відділ культури, туризму, національностей та релігії Кременецької районної державної адміністрації про зобов'язання призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак