Справа № 229/581/17
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Петров Є.В.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року справа №229/581/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.

суддів Василенко Л.А.,

Ханової Р.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дружківського міського суду Донецької області від 15 червня 2017 р. у справі № 229/581/17 за позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області про визнання права отримання державної допомоги, встановленої Законом України, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області про визнання права отримання державної допомоги, встановленої Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», в якому просив зобов'язати начальника Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області усунути допущені порушення при нарахуванні йому державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям у розмірі 21% від мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб з грудня 2015 року до моменту звернення до суду. (арк.справи 1)

Постановою Дружківського міського суду Донецької області від 15 червня 2017 року у справі № 229/581/17 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області про визнання права отримання державної допомоги, встановленої Законом України, відмовлено. (арк.справи 80-84)

Позивач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (арк. справи 94)

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 03.12.2015 року ОСОБА_3 звернувся до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради (далі: відповідач, УСЗН Дружківської міської ради, управління) з заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Державна допомога призначена відповідачем позивачеві з 01.12.2015 року по 31.05.2016, в сумі 216,71 грн.

Позивач, 21.01.2016 року звернувся до управління з письмовою заявою про продовження виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. Йому призначено державну соціальну допомогу у розмірі 217,04 грн.

13.07.2016 року позивач знову звернувся до управління з письмовою заявою про продовження виплати державної соціальної допомоги, його заяву задоволено та призначено виплату державної грошової допомоги у розмірі 228,38 грн.

Також, 10.01.2017 року позивач звернувся до управління із письмовою заявою за продовженням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та йому призначено суму допомоги у розмірі 252,00 грн.

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є правомірність дій відповідача щодо нарахування ОСОБА_3 державної соціальної допомоги відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» у розмірі 15,75%.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї. Малозабезпеченою сім'єю є сім'я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Середньомісячним сукупним доходом, відповідно до названої норми, є обчислений у середньому за місяць доход усіх членів сім'ї з усіх джерел надходжень протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім'ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім'ї.

До стабілізації економічного становища в Україні розмір державної соціальної допомоги визначається з урахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму.

Рівень забезпечення прожиткового мінімуму встановлюється виходячи з реальних можливостей видаткової частини Державного бюджету України і затверджується одночасно з прийняттям закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», визначені постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року, якою затверджено «Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям».

Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» та зазначеним Порядком передбачено, що розмір державної соціальної допомоги обчислюється за методикою, встановленою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Відповідно до п. 1, п.п. 5.1 «Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15 листопада 2001 року № 486/202/524/455/3370, методика призначена для обчислення сукупного доходу сімей (одержувачів) для всіх видів соціальної допомоги і застосовується при визначенні їх права на соціальну допомогу та розрахунку її розміру.

Згідно цієї Методики, до сукупного доходу сімей (одержувачів) входять, зокрема, стипендії, пенсії, допомога (крім одноразової допомоги при народженні дитини, допомоги на поховання, одноразової допомоги, яка надається за рішеннями органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, підприємств, організацій незалежно від форм власності, у тому числі громадських та благодійних), допомога на навчання, безпосередньо отримана особою від підприємства, установи чи організації, за винятком коштів, отриманих на умовах позики чи кредитів. При цьому до сукупного доходу не включається відповідна допомога, для призначення якої обчислюється сукупний дохід.

Відповідно до ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2017 рік" встановлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, в тому числі для працездатних осіб (до яких відноситься позивач): з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні.

Так, згідно із статтею 9 Закону України „Про державний бюджет України на 2017 рік" у 2017 році рівень забезпечення прожиткового мінімуму (гарантований мінімум) для призначення допомоги відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" у відсотковому співвідношенні до прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення становить: для працездатних осіб - 21 відсоток, для дітей - 85 відсотків, для осіб, які втратили працездатність, та інвалідів - 100 відсотків відповідного прожиткового мінімуму.

Розмір державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям у 2017 році не може бути більше 75 відсотків рівня забезпечення прожиткового мінімуму для сім'ї.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» покриття витрат на виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям здійснюється за рахунок субвенцій з державного бюджету до місцевих бюджетів.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Згідно із зазначеним Рішенням Конституційного Суду України, положення статті 1, частин першої, третьої статті 95 Конституції України у системному зв'язку з положеннями статті 3, частини першої статті 17, частини третьої статті 22, статей 46,48 Основного Закону України треба розуміти так, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Як встановлено колегією суддів, позивач є працездатною особою, його сім'я складає одну особу, дохід його сім'ї у 2016-2017 роках (до моменту звернення до суду) складав 0 гривень.

Відповідач у 2015 -2017 роках розраховував розмір соціальної допомоги позивачу з урахуванням вимог частини першої статті 5 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», нормами, якими встановлений розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб та рівень забезпечення прожиткового мінімуму (гарантований мінімум) відповідним Законом України про Державний бюджет України, пунктів 14 - 16 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року та «Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15 листопада 2001 року № 486/202/524/455/3370.

Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідач при здійсненні розрахунку та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям позивачу діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», відповідними Законами України про Державний бюджет України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 18 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року, розмір соціальної допомоги може бути перерахований з місяця подання заяви уповноваженим представником сім'ї до закінчення строку призначення.

Під час апеляційного провадження встановлено, що позивач звертався до відповідача за роз'ясненнями з питань законодавства про соціальне забезпечення від 26.01.2017 року, яке розглянуто відповідачем в межах звернення громадян, що підтверджується листом відповідача № Л-41-14 від 31 січня 2017 року. (арк.справи 19-20)

Дане звернення колегія суддів не може вважати заявою про перерахунок розміру соціальної допомоги. Таким чином порушення позивачем порядку звернення за перерахунком розміру соціальної допомоги, що є його правом і залежить виключно від його волі, унеможливлює вирішення спору по суті.

Колегія суддів зазначає, що відсутність факту звернення позивача з заявою про перерахунок розміру соціальної допомоги в тому розмірі, який він вважає правильним та відсутність рішення управління з цього питання доводить відсутність об'єкту судового захисту (порушеного права) за захистом якого позивач звернувся з позовом.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги є необґрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити повністю.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195,197, п.1 ч.1 ст. 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дружківського міського суду Донецької області від 15 червня 2017 р. у справі № 229/581/17 - залишити без задоволення.

Постанову Дружківського міського суду Донецької області від 15 червня 2017 р. у справі № 229/581/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: А.В. Гайдар

Судді: Л.А.Василенко

Р.Ф.Ханова