Справа № 182/1623/17(2-а/0182/283/2017)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 липня 2017 року справа № 182/1623/17(2-а/0182/283/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

розглянувши в порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.05.2017 р. в справі № 182/1623/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення від 17.06.2016 р. № 17062016 про стягнення надміру виплачених сум пенсії; зобов'язання поновити виплату пенсії з липня 2016 р.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.05.2017 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову, вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Справа судом першої інстанції у відповідності до ст. 183-2 КАС України розглянута в порядку скороченого провадження, у зв'язку з чим апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з грудня 2009 р. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.06.2016 р. № 17062016 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, за справою № у пенсіонера МВС ОСОБА_1, що одержує пенсію за вислугу років, за період з 01.04.2015 р. по 20.04.2016 р. утворилася переплата пенсії в розмірі 51050,07 грн., яка підлягає поверненню. На підставі вказаного рішення з позивача розпочато утримання переплати пенсії в розмірі 20% від розміру пенсії, відповідно до ст. 59 Закону України 2262-ХІІ, ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Причиною виникнення переплат зазначено неповідомлення про працевлаштування.

Також судом першої інстанції встановлено, що записами в трудовій книжці позивача доводиться, що 22.09.2014 р. на підставі розпорядження міського голови № 34-к від 16.07.2014 р. позивача звільнено з посади першого заступника міського голови відповідно до рішення № 1661-51-5) VІ від 14.07.2014 р. Марганецької міської ради згідно ст. 43-1 КЗпП України; згідно із записом № 20 від 19.04.2016 р. запис за № 19 недійсний; поновлено на попередній посаді на підставі постанови Марганецького міського суду від 05.12.2014 р. по справі № 180/2116/14-а.

Постановою Марганецького міського суду від 05.12.2014 р. визнано незаконною та скасовано розпорядження в.о. міського голови № 34-к від 16.07.2014 р. «Про звільнення з посади першого заступника міського голови ОСОБА_1.» та поновлено останнього на посаді першого заступника міського голови.

Згідно із записом № 21 трудової книжки 20.04.2016 р. на підставі розпорядження від 20.04.2016 р. за № 54-к позивача звільнено з посади першого заступника міського голови у зв'язку з припиненням повноважень посадової особи згідно зі ст. 41 п.1 п. 5 КЗпП України.

Листом виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області за № 7/16-556 від 16.03.2016 р. підтверджуються викладені вище обставини та, крім того, зазначено, що після прийняття судом рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника міського голови м. Марганця з питань діяльності виконавчих органів, останній звернувся до Марганецького міського суду з позовом про стягнення з виконавчого комітету Марганецької міської ради заробітної плати за час вимушеного прогулу. Постановою Марганецького міського суду від 26.11.2015 р. позов задоволено та з виконавчого комітету Марганецької міської ради стягнуто заробітну плату за час вимушеного прогулу на суму 168358,88 грн. та судові витрати - 243,60 грн.

Зважаючи на те, що у спірному періоді з 01.04.2015 р. по 31.12.2015 р. та з 01.01.2016 р. по 20.04.2016 р. мав місце факт працевлаштування позивача на посаді, яка віднесена до посадових осіб місцевого самоврядування, позивач в той самий період отримував пенсію за вислугу років, суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача були наявні законні підстави для прийняття спірного рішення від 17.06.2016 р. за № 17062016 відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 59-60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

Колегія суддів вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з грудня 2009 р. отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262). Позивач перебуває на обліку як отримувач пенсії в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Разом з тим, позивач розпорядженням Марганецького міського голови № 84-к від 19.10.2013 р., прийнятим на підставі рішення Марганецької міської ради від 08.10.2013 р. № 1406-48/VI, призначений на посаду першого заступника міського голови, тобто відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» позивач був посадовою особою органу місцевого самоврядування.

З трудової книжки позивача вбачається, що 22.09.2014 р. на підставі розпорядження міського голови № 34-к від 16.07.2014 р. позивача звільнено з посади першого заступника міського голови відповідно до рішення № 1661-51-5/VІ від 14.07.2014 р. Марганецької міської ради згідно зі ст. 43-1 КЗпП України; згідно із записом № 20 від 19.04.2016 р. запис за № 19 недійсний; поновлено на попередній посаді на підставі постанови Марганецького міського суду від 05.12.2014 р. по справі № 180/2116/14-а.

Постановою Марганецького міського суду від 05.12.2014 р. визнано незаконною та скасовано розпорядження в.о. міського голови № 34-к від 16.07.2014 р. «Про звільнення з посади першого заступника міського голови ОСОБА_1.» та поновлено останнього на посаді першого заступника міського голови.

Згідно із записом № 21 трудової книжки 20.04.2016 р. на підставі розпорядження від 20.04.2016 р. за № 54-к позивача звільнено з посади першого заступника міського голови у зв'язку з припиненням повноважень посадової особи згідно зі ст. 41 п.1 п. 5 КЗпП України.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.06.2016 р. № 17062016 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, встановлено, що за справою № у пенсіонера МВС ОСОБА_1, що одержує пенсію за вислугу років, за період з 01.04.2015 р. по 20.04.2016 р. утворилася переплата пенсії в розмірі 51050,07 грн., яка підлягає поверненню. На підставі вказаного рішення з позивача розпочато утримання переплати пенсії в розмірі 20% від розміру пенсії, відповідно до ст. 59 Закону України 2262-ХІІ, ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Причиною виникнення переплат зазначено неповідомлення про працевлаштування.

Статтею 59 Закону № 2262 встановлено, що відрахування з пенсій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей провадиться в порядку, встановленому частиною другою статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно зі статтею 60 Закону № 2262 пенсіонери зобов'язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

В разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім'ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

Приписами ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відтак, для повернення пенсіонером надміру виплачених сум пенсій насамперед необхідно встановити зловживання з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім'ї тощо) або подання страхувальником недостовірних даних.

За змістом ст. 60 Закону № 2262 під зловживанням з боку пенсіонера законодавець розуміє також неповідомлення пенсіонером органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

Статтею 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» встановлено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу

01.04.2015 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII, яким, зокрема, внесено наступні зміни до законів, що регулюють питання пенсійного забезпечення певного кола осіб.

Так, новою редакцією статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що діяла з 01.04.2015 р., визначено, що тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Частину сьому статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 01.04. 2015 року по 31.12.2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються».

Частиною 7 статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в редакції, що діяла з 01.01.2016 р., встановлено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Колегія суддів зазначає, що приписи частина 7 статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» щодо припинення виплати пенсій особам, які працюють в органах місцевого самоврядування, носять імперативний характер.

Разом з тим, в період з 01.04.2015 р. по 19.04.2016 р. позивач не працював в органі місцевого самоврядування через звільнення, тому відсутні підстави вважати, що з боку позивача допущено будь-яке зловживання. Відповідно, у цей період були відсутні підстави для припинення позивачу виплати пенсії, у зв'язку з чим колегія суддів зазначає, що сума пенсії за період з 01.04.2015 р. по 20.04.2016 р. не вважається такою, що виплачена надміру внаслідок зловживання з боку пенсіонера.

Поновлення позивача на посаді в органі місцевого самоврядування 19.04.2016 р. та подальше стягнення на його користь з Марганецької міської ради середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є підставою для стягнення з позивача раніше виплаченої пенсії, оскільки на час виплати пенсії біли відсутні визначені законом підстави для припинення її виплати.

Вказані обставини судом першої інстанції не враховано, що призвело до неправильного вирішення справи в частині позовних вимог про скасування рішення від 17.06.2016 р. № 17062016.

Також є обґрунтованими позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача поновити виплату пенсію в повному обсязі з липня 2016 р., оскільки саме з липня 2016 р. з пенсії позивача здійснюється стягнення сум надміру виплаченої пенсії.

З урахуванням викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.05.2017 р. в справі № 182/1623/17 задовольнити.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.05.2017 р. в справі № 182/1623/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Прийняти в справі № 182/1623/17 нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.06.2016 р. № 17062016 про стягнення з ОСОБА_1 сум пенсії, виплачених надміру.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії в призначеному розмірі з липня 2016 р.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду у відповідності до ст. 183-2 КАС України є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко