Справа № 810/2400/17
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2017 року № 810/2400/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві справу за адміністративним позовом ТОВ «КАРМА ХАЙ ТЕК» до Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ «КАРМА ХАЙ ТЕК» з позовом до Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.08.2016 № .

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення рішення є протиправним, так як винесено з порушенням вимог Податкового кодексу України, та те, що, камеральна перевірка проведена всупереч наявності мораторію на проведення таких перевірок.

Представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що ТОВ «КАРМА ХАЙ ТЕК» є юридичною особою, як платник податків перебуває на обліку в Києво-Святошинській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Відповідачем проведено камеральну перевірку даних податкової звітності з податку на прибуток ТОВ «КАРМА ХАЙ ТЕК».

За результатами перевірки складено акт від 08.06.2016 № 13/1502/38010880.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 57.1 ст. 57 глави 4 розділу ІІ Податкового Кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на прибуток, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.12.2013 р. № 872, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.01.2014 р. № 103/24880 (із змінами та доповненнями), внаслідок чого Товариством зменшено суму податку на прибуток за 2014 рік на 14 948,00 грн.

На підставі акту перевірки від 08.06.2016 податковим органом винесено податкове повідомлення - рішення форми «Р» від 05.08.2016 № у розмірі збільшення податкового зобов'язання -14 948,00 грн. та розмір штрафних санкцій - 3 737,00 грн.

Відповідно до п. 75.1.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Згідно п.п. 76.1, 76.2 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до п. 86.2 ст. 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2.5.1 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, затверджених Наказом Міністерства доходів і зборів України №165 від 14.06.13, після закінчення строку, наданого платнику податків в інформаційному (електронному) повідомленні для самостійного виправлення помилок, проводиться камеральна (електронна) перевірка, за наслідками якої складається (формується): в разі встановлення помилок (порушень) в податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності - акт про результати камеральної перевірки; в разі відсутності помилок (порушень) в податковій звітності - до впровадження в промислову експлуатацію АС «камеральна електронна перевірка», інспектор в тій частині перевіреної звітності, що заповнюється службовими особами Міндоходів, робить відмітку в графі «порушень (помилок) не виявлено» (якщо інше не визначено Кодексом), вказує дату проведення камеральної перевірки і ставить підпис; після впровадження в промислову експлуатацію АС «камеральна електронна перевірка» складається довідка про результати камеральної перевірки для платників податку, які надали декларацію в електронному виді з визначеною ІР-адресою.

Відповідно до пункту 57.1. статті 57 ПК України (в редакції на день виникнення спірних правовідносин), платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем 02.02.2015 подано до ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2014 рік (річна).

Податковою декларацією з податку на прибуток за 2014 рік в графі 11 позивачем задекларовано суму податку на прибуток за звітний податковий період від усіх видів діяльності в сумі 168 813,00 грн.

Згідно п. 54.1 статті 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Товариством протягом 2014 року було сплачено до бюджету авансові внески з податку на прибуток за відповідні періоди в сумі 74 740,00 грн.

Авансовий внесок з податку на прибуток є невід'ємною частиною податку на прибуток та не може розцінюватися як інший податок.

З урахуванням сплачених авансових внесків з податку на прибуток у 2014 році в розмірі 74 740,00 грн. та задекларованого до сплати податку на прибуток від видів діяльності, що не підлягає оподаткуванню за 2014 рік в сумі 168 813,00 грн., позивач у термін, передбачений п. 57.1 ст. 57 ПК України, у 2015 році зобов'язаний сплатити податок на прибуток за 2014 рік як різницю вказаних вище величин у сумі 94 073,00 грн.

Судом встановлено, що позивачем у рахунок сплати податку на прибуток за 2014 рік платіжними дорученнями: від 25.02.2015 № 696 на суму 79 125,00 грн.; від 20.01.2015 № 675 на суму 7 474,00 грн.; від 02.02.2015 № 682 на суму 7 474,00 грн. перераховано 94 073,00 грн.

Пунктом 87.1 ст.87 ПК України передбачено, що джерела сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків, а саме: джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплату грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: за сплачених сум такого платежу (без заяви платника).

Наказом Мінфіну від 20.07.2015 № 651 «Про затвердження змін до бюджетної класифікації» (далі - Наказ № 651) внесено зміни до бюджетної класифікації, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 №11 «Про бюджетну класифікацію», що стосувалось зокрема обліку авансових внесків з податку на прибуток. З бюджетної класифікації виключено коди для їх зарахування до бюджету, і з 20.07.2015 р. авансові внески з податку на прибуток та податок на прибуток зараховуються на один бюджетний рахунок та за одним кодом бюджетної класифікації.

Зарахування надміру сплачених авансових внесків з податку на прибуток в межах одного рахунку платника, на якому обліковуються внески з податку на прибуток, може бути здійснене в автоматичному режимі (без заяви платника).

Відповідно до підпункту 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 ПК України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Податковий кодекс України не містить переліку документів, які можуть підтверджувати факт погашення податкового боргу, однак, відповідно до ст. 87 цього Кодексу джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Жодною іншою нормою глави 9 Погашення податкового боргу платників податків розділу І Податкового кодексу України не передбачено, що погашення податкового боргу може відбуватись шляхом подачі уточнюючих розрахунків.

Перераховані позивачем згідно платіжних доручень: від 20.01.2015 № 675 на суму 7 474,00 грн.; від 02.02.2015 № 682 на суму 7 474,00 грн., суми авансових внесків з податку на прибуток зараховані на бюджетні рахунки за кодами бюджетної класифікації, передбачені для обліку податку на прибуток підприємств, у межах цих сум.

Отже, на день складання відповідачем акту перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення позивачем у повному розмірі та з дотриманням строків, передбачених п. 57.1 ст. 57 ПК України, було сплачено до бюджету податок на прибуток за 2014 рік, а отже відсутнє встановлене відповідачем в акті порушення вимог Податкового кодексу України.

Щодо допущеної службовою особою позивача помилка при оформлені податкової декларації з податку на прибуток 2014 рік (в графах 13, 14), то вона не призвела до заниження сплати податку на прибуток за 2014 рік та не може бути підставою для застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених п. 123.1 ст. 123 ПК України.

Главою 11 Податкового кодексу України не передбачено застосування штрафних санкцій до платників податків у разі виявлення арифметичної або метологічної помилки в декларації, що не призвело до заниження сум податкових зобов'язань.

Згідно п. 76.1 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

У той же час, в пункті 3 Розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Тобто, обмеження стосовно проведення перевірок (в частині їх проведення виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України) стосуються підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців, з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній рік. Підприємства, установи та організації, фізичні особи-підприємці, у яких обсяг доходів перевищує 20 мільйонів гривень за попередній рік, не підпадають під ці обмеження. Тобто, визначальним у даному випадку є обсяг доходів за попередній рік.

Тобто, без дозволу Кабінету Міністрів України можна перевірити лише ті суб'єкти господарювання, у яких дохід за рік, що передував перевірці, перевищив 20 мільйонів гривень або ті, які ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, а також перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість.

Разом з цим, діяльність позивача не підпадає під жодне виключення із заборони, оскільки обсяг його доходів за попередній рік становить менше 20 мільйонів гривень (сума загального оподатковуваного доходу, отриманого позивачем від провадження господарської діяльності за 2014 рік становить 3,8 млн.грн.), камеральна перевірка призначена не за заявкою суб'єкта господарювання, не за дозволом Кабінету Міністрів, не за рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, Позивач також не здійснює операцій з підакцизними товарами.

Отже, камеральна перевірка ТОВ «КАРМА ХАЙ ТЕК» проведена відповідачем всупереч законодавчій забороні на її проведення, а, отже, і винесене за результатом такої перевірки податкове повідомлення-рішення є протиправним.

Крім того, зі змісту оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не можна чітко встановити підстав для його винесення, відповідні санкції та розмір останніх, оскільки збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток не позивачу, а ТОВ «МТК «МАКСІМЕД» на загальну суму 1 053,00 грн. на підставі акту перевірки від 10.08.2015 р. № 11/1502/35998046.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 05.08.2016 № винесено відносно ТОВ «КАРМА ХАЙ ТЕК» з порушенням вимог п. 58.1. ст. 58 ПК України та р. ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків (затв. Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 р. № 1204).

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 9 КАС України закріплено принцип законності, який вимагає, щоб органи державної влади та їх посадові особи діяли тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, відповідно, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 1600, 00 грн. (платіжне доручення від 30.06.2017 № 629535).

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області підлягають судові витрати у сумі 1 600, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 69-72, 86, 94, 98, 122, 158-163, 167, 183-2, 186, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 05.08.2016 № .

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на користь ТОВ "КАРМА ХАЙ ТЕК" судові витрати у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.