Справа № 803/957/17
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року Справа № 803/957/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання Хомяк М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за поданням Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Волинській області (далі - заявник) звернулося в суд з поданням до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - фізична особа-підприємець ОСОБА_1.) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Подання обґрунтоване тим, що у зв'язку з недопуском посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, заступником начальника Головного управління ДФС у Волинській області прийнято рішення від 31.07.2017 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків. Просить підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

У клопотанні від 03.08.2017 року представник заявника підтримала подання у повному обсязі та просила розгляд справи здійснювати за її відсутності.

У судове засідання фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не прибула. Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення останньої за номером телефону, який зазначений у Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 16, 20).

Відповідно до частини восьмої статті 183-3 КАС України розгляд подання відбувається за участю органу доходів і зборів, що його вніс, та платника податків, стосовно якого його внесено. Неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду подання.

Згідно частини першої статті 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог статті 41 КАС України справу вирішено у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового засідання технічним засобом.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 26.07.2017 року Головним управлінням ДФС у Волинській області прийнято наказ № 1941 про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, назва господарської одиниці - магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», за адресою: АДРЕСА_1, з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», «Про оплату праці», «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», Кодексу Законів про працю України (а.с. 6).

27.07.2017 року на підставі наказу від 26.07.2017 року № 1941 та направлень на перевірку від 26.07.2017 року № 001798, № 001799, № 001800 (а.с. 7-8) посадовими особами Головного управління ДФС у Волинській області здійснено виїзд за адресою здійснення господарської діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1: АДРЕСА_1 (назва господарської одиниці - магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1») з метою вручення наказу від 26.07.2017 року № 1941 та ознайомлення з направленнями на перевірку від 26.07.2017 року № 001798, № 001799, № 001800.

Як слідує з матеріалів справи, 27.07.2017 року після проведення контрольної розрахункової операції на суму 84,55 грн. (пиво «Doms» Роберт Бельгійський, 0,5 л. в кількості 1 пляшка на суму 15,00 грн.; горілка «Козацька Рада» класична, 0,25 л. в кількості 1 пляшка на суму 40,00 грн.; цигарки «Philip Morris» Novel Blue, в кількості 1 пачка на суму 22,05 грн.; сухарики «Flint» пшенично-житні, в кількості 1 пачка на суму 6,50 грн.; пакет, в кількості 1 шт. на суму 1,00 грн.) в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: Володимир-Волинський, вулиця Ковельська, будинок 113, де здійснює господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1, особі, яка провела розрахункову операцію було пред'явлено службові посвідчення, копію наказу від 26.07.2017 року № 1941 та направлення на перевірку від 26.07.2017 року № 001798, № 001799, № 001800. Посадовими особами Головного управління ДФС у Волинській області було запропоновано вказаній вище особі ознайомитись з копією наказу від 26.07.2017 року № 1941 та направленнями на перевірку від 26.07.2017 року № 001798, № 001799, № 001800, а також поставити свій підпис у направленнях про ознайомлення з ними. Проте вказаною особою було відмовлено в їх підписанні та отриманні копії наказу на проведення перевірки, крім того, відмовлено в допуску службових осіб Головного управління ДФС у Волинській області до проведення фактичної перевірки. На вимогу посадових осіб контролюючого органу надати будь-які документи щодо встановлення особи, що проводила розрахункову операцію, було відмовлено. Контрольна розрахункова операція за товар на суму 84,55 проведена вказаною особою без застосування реєстратора розрахункових операцій та без роздрукування, видачі відповідного розрахункового документа покупцю.

У зв'язку з відмовою особи, яка фактично проводила розрахункову операцію, у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, останніми було складено:

- акт від 27.07.2017 року № 255/03-20-14-05/НОМЕР_1 відмови особи, що фактично проводила розрахункову операцію в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: Володимир-Волинський, вулиця Ковельська, будинок 113, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, від ознайомлення з копією наказу на проведення фактичної перевірки та направленнями на її проведення, а також відмови вказаної особи розписатися у направленнях на перевірку (а.с. 9);

- акт від 27.07.2017 року № 256/03-20-14-05/НОМЕР_1 відмови особи, що фактично проводила розрахункову операцію в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: Володимир-Волинський, вулиця Ковельська, будинок 113, де здійснює господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1, в допуску службових осіб Головного управління ДФС у Волинській області до проведення перевірки (а.с. 10);

- акт від 27.07.2017 року відмови в отриманні акта від 27.07.2017 року № 256/03-20-14-05/НОМЕР_1 щодо відмови у допуску службових осіб Головного управління ДФС у Волинській області до проведення перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою: Володимир-Волинський, вулиця Ковельська, будинок 113, магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» (а.с. 11).

31.07.2017 року заступником начальника Головного управління ДФС у Волинській області прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, відповідно до якого застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України (а.с. 5).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до підпунктів 20.1.4, 20.1.10, 20.1.11 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб'єктами господарювання установлених законодавством обов'язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів; проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Згідно підпункту 16.1.9 пункту 16.9 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

Як передбачено пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Статтею 80 цього кодексу визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція. Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до пунктів 81.1 та 81.2 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

На думку суду, посадовими особами Головного управління ДФС у Волинській області повністю дотримано вимоги статей 80 та 81 Податкового кодексу України, а саме: 1) перед початком фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 посадовими особами заявника на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу проведено контрольну розрахункову операцію; 2) пред'явлено особі, яка фактично проводила розрахункову операцію, такі документи; направлення на перевірку від 26.07.2017 року № 001798, № 001799, № 001800, копію наказу про проведення фактичної перевірки від 26.07.2017 року № 1941; службові посвідчення осіб, які зазначені в направленнях на проведення перевірки; 3) складено акт від 27.07.2017 року № 255/03-20-14-05/НОМЕР_1 відмови особи, що фактично проводила розрахункову операцію від ознайомлення з копією наказу на проведення фактичної перевірки та направленнями на її проведення, а також відмови вказаної особи розписатися у направленнях на перевірку; 4) складено акт від 27.07.2017 року № 256/03-20-14-05/НОМЕР_1 відмови особи, що фактично проводила розрахункову операцію в допуску службових осіб Головного управління ДФС у Волинській області до проведення перевірки; 5) складено акт від 27.07.2017 року відмови в отриманні акта від 27.07.2017 року № 256/03-20-14-05/НОМЕР_1 щодо відмови у допуску службових осіб Головного управління ДФС у Волинській області до проведення перевірки.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (підпункт 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України).

Пунктами 94.3-94.5 статті 94 Податкового кодексу України визначено, що арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт майна може бути повним або умовним.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 568, керівник органу доходів і зборів (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених розділом III цього Порядку, та на підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 1) відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

У відповідності до пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що контролюючим органом дотримано вимоги Податкового кодексу України щодо порядку звернення до суду з поданням про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна, вимоги заявника обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до частини восьмої статті 183-3 КАС України у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає у триденний строк, але не пізніше ніж протягом 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду, постанову по суті заявлених вимог, яка підлягає негайному виконанню.

Керуючись статтями 41, 160 ч. 3, 163 183-3 КАС України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (44700, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої складено 08 серпня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко