Справа № 820/1090/17
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2017-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

28.07.2017 року № 820/1090/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В.,

при секретарі судового засідання - Кульчій А.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бідонька А.В. по справі за позовом ОСОБА_1 до Начальника військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого ОСОБА_3 про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Начальника військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого ОСОБА_3, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати неправомірними дії начальника ВЮФ НЮУ ОСОБА_3 по виконанню директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Міністерства оборони України від 11.08.2016 року №Д-322/1/15дск та щодо видання та виконання наказу по військово-юридичному факультету Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого від 31.08.2017 року № 44 «Про внесення змін до штату ВЮФ НЮУ», що мало наслідком його невиконання та не реалізацію організаційних заходів та визнати неправомірним наказ від 31.08.2017 № 46 «Про оголошення конкурсу на заміщення посад командування, науково-педагогічного складу ВЮФ НЮУ», який виданий і виконаний в порядку, не передбаченому інструкцією про порядок заміщення вакантних посад командування (керівного складу), наукових, науково-педагогічних (педагогічних) працівників у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів та науково-дослідних установах Збройних Сил України на конкурсній основі», затвердженої спільним наказом Міністерства оборони України та Міністерства освіти і науки України від 27 січня 2015 року № 37/51 та зобов'язати скасувати наказ від 31.08.2017 № 46 «Про оголошення конкурсу на заміщення посад командування, науково-педагогічного складу ВЮФ НЮУ» та опублікувати в газеті МОУ «Народна Армія» оголошення щодо скасування результатів цього конкурсу;

- визнати неправомірним наказ відповідача ОСОБА_3 - начальника військово - юридичного факультету Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого передати військові документи військового конкурсу на вакантні посади військового штату ВЮФ НЮУ № 17/229 до вченої ради цивільного ВНЗ - Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого;

- визнати неправомірними дії відповідача ОСОБА_3 - начальника військово-юридичного факультету Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого у не дотриманні вимог спільного наказу Міністерства оборони України та Міністерства освіти і науки України від 27.01.2015 року № 37/51, наказу по військово-юридичному факультету Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого від 31.08.2017 № 46 військово-юридичного факультету Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого у жовтні 2016 року.

Позивач 28.07.2017 року через канцелярію суду надав заяву про відвід судді у даній справі.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що 29.05.2017 року позивач уточнив позивні вимоги на підставі наданих доказів у судових засіданнях в інших адміністративних справах. 26.06.2017 року позивач уточнив позивні вимоги на підставі витребуваних та наданих доказів у судових засіданнях в інших адміністративних справах. 10.07.2017 року позивач уточнив позивні вимоги на підставі витребуваних та наданих доказів у судових засіданнях в інших адміністративних справах. В письмових клопотаннях від 14.07.17 навіть представник відповідача ОСОБА_4 вказує на те, що доказів не вистачає. Позивач намагався витребувати докази, в тому числі 17.07.2017, 2 6.07.2017, але ж з'ясувалось, що суду це не потрібно - суду докази не потрібні! Одним з аргументів суду при відмові є нібито передчасність витребування цих доказів, хоча саме на підготовчій стадії розгляду справи згідно вимог ст. 110, 111 КАСУ в обов'язках самого суду витребувати необхідні докази, але ж суд вважає, що виконувати вимоги КАСУ ще передчасно. Позивач же вважає, що потрібно виконати вимоги КАСУ та до розгляду справи по суті вже мати необхідні докази для правильного вирішення справи. Не зважаючи на обґрунтування необхідності витребування доказів позивачем, суддя не спромігся задовольнити повністю клопотання про витребування головних доказів без яких взагалі не можливий розгляд справи, хоча вже деякі докази вже переписувалися і переоформлялися. Тому для мене стала очевидною упередженість судді, його зацікавленість у зменшенні можливостей позивача у захисті його порушених прав та сприянню відповідачу. Суд не вжив передбачених законом заходів, необхідних для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Всупереч приписам ч. 5 ст. 11 КАСУ суддя не запропонував представникам відповідача, які беруть участь у справі, подати докази та не проявив ініціативу про витребування доказів, яких з усією очевидністю не вистачає. Також суддя відступив від вимог, передбачених ч.2 ст. 71 КАСУ, покласти на відповідача обов'язок щодо доказування правомірності своїх розпоряджень, наказів та інших документів перелічених в заявах про витребування доказів. Незважаючи на явну очевидність відсутності у матеріалах справи документів та матеріалів, які можуть бути використані як докази, всупереч вимогам ч. 4 ст. 71 КАСУ суддя Бідонько А.В. на підготовчій стадії до слухання справи не витребував ці матеріали у відповідачів. Зазначені дії та бездіяльність судді не можна пояснити інакше, як упередженістю, що своїм наслідком, без сумніву, призведе до постановлення завідомо неправосудного рішення. Якщо судді не потрібні докази для розгляду справи, то це означає тільки одне - він вже все «вирішив» і без розгляду доказів. Тому позивач вже не має сумнівів в упередженості судді з огляду на його конкретні дії на користь відповідача.

Також, у судовому засіданні від 28.07.2017 року позивач уточнив, що він вбачає наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді на підставі того, що суддею не задоволено клопотання про витребування доказів по справі.

В ході судового розгляду судом поставлено на обговорення заяву позивача про відвід судді по справі.

В судовому засіданні позивач підтримав зазначену заяву про відвід судді по справі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши думку позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться: 1) якщо він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті суддя відводиться також за наявності обставин, встановлених статтею 28 цього Кодексу, яка передбачає неприпустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи.

Щодо доводів позивача про те. що він вбачає наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді на підставі того, що суддя не задовольнив клопотання позивача про витребування додаткових доказів по справі, суд зазначає, що факт відмови у задоволенні клопотання та визнання його передчасним не може свідчити про упередженість судді по справі при прийнятті рішення.

Таким чином, суд вважає, що позивачем у вказаній заяві не обґрунтовано наявність обставин, які об'єктивно засвідчують можливість упередженості судді по справі при прийнятті рішення. Доказів на підтвердження підстав, викладених позивачем в заяві про відвід судді по справі не надано.

Згідно ч. 3 ст. 30 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований і заявлений до початку судового розгляду адміністративної справи по суті у письмовій формі з обґрунтуванням підстав для відводу.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 27 КАС України, суд не вбачає наявних підстав для задоволення заяви про відвід судді по справі.

Суд роз'яснює відповідно до ч. 3 ст. 31 КАС України, ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 31, 32, 160, 165, 185 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Бідонька А.В. по справі за позовом ОСОБА_1 до Начальника військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого ОСОБА_3 про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги.

Суддя Бідонько А.В.

Ухвала в повному обсязі виготовлена 02 серпня 2017 року.