Справа № 2-а-7175/10
Суддя: Трембач О. Л.
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2010 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Трембач О. Л., розглянувши в порядку скороченого провадження у м. Хмельницькому адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду в Хмельницькому районі про визнання дій незаконними, нарахування та виплату надбавки до пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі в якому просить стягнути на її користь надбавку до пенсії в розмірі 30% передбачену ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 01.01.06р. по 01.10.10р. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в силу Закону України "Про соціальний захист дітей війни", є дитиною війни оскільки на час закінчення Другої світової війни їй не виповнилось 18 років, що в силу ст. 6 цього Закону їй було передбачено підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, яке відповідач не дивлячись на рішення Конституційного Суду України не виплачує.

Відповідачу були вручені копія ухвали про відкриття скороченого провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами. Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі подав до суду письмове заперечення на позов, та зазначив, що позивачу виплачується пенсія відповідно до закону, жодних порушень в діях відповідача немає, а тому просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Судом встановлено, що позивач є громадянкою України та станом на 2 вересня 1945 року їй було менше 18 років.

В силу ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків пенсії за віком.

Бюджетним законодавством неодноразово призупинялась дія ст. 6

Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зокрема, Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік» дію даної статті було зупинено на 2006 рік. Законом України Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" було призупинено. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було внесено зміни до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та викладено в наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни», тобто 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року в справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" у тому числі і цю норму Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" якою було призупинено дію ст.6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни" було визнано такою, що не відповідає Конституції України. Зазначена норма Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто з 9 липня 2007 року і відповідно позивач з цього часу має право на отримання спірної надбавки до пенсії.

Зазначене рішення Конституційного Суду України в цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів в зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень статей зазначених Законів України.

Аналогічне положення містить і рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10рп/2008 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу I, пунктів 61,62,63,66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу I, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» зміни внесені Законом України від 28 грудня 2007 року «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Крім того, даним Рішенням визначено, що ухвалюючи рішення від 9 липня 2007 року №6-рп/2007( v0a6p710-07) (справа про соціальні гарантії громадян), Конституційний Суд України звернув увагу Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України на необхідність додержання положень статей 1, 3, 6, 8, 19, 22, 95, 96 Конституції України, статей 4, 27, частини другої статті 38 Кодексу при підготовці, прийнятті та введенні в дію закону про Держбюджет. Ця рекомендація ґрунтувалася на правових позиціях Суду, висловлених у зазначеному Рішенні, відповідно до яких: стаття 38 Кодексу конкретизує вимоги частини другої статті 95 Конституції України щодо змісту закону про Держбюджет; у сукупності вказані статті Кодексу і Конституції України визначають вичерпний перелік правовідносин, які повинні регулюватися законом про Держбюджет - встановлення тільки доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, а тому закон про Держбюджет не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України (абзаци четвертий, п'ятий, шостий, восьмий пункту 4 мотивувальної частини). У зв'язку з цим Конституційний Суд України дійшов висновку, що "зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ні передбачено законами України, не відповідає статтям 1, 3, частині другій статті 6, частині другій статті 8, частині другій статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції України" (абзац перший пункту 5 мотивувальної частини). При прийнятті оспорюваного Закону всупереч зазначеним правовим позиціям законодавець вийшов за межі правового регулювання бюджетних відносин: зупинив дію окремих положень законів (стаття 67 розділу I) і вніс до ряду законодавчих актів зміни і доповнення та визнав деякі з них нечинними (розділ II). За таких обставин в даному випадку не може бути застосовано п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 3 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України. Більше того, відповідно до ст. 22 ч.3 Конституції України «При прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод».

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно, та в період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно.

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». За таких обставин, позовні вимоги за 2009 рік підлягають задоволенню за період з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

З січня по жовтень 2010 року будь-які зміни в ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не вносились, тому, вимоги позивачки про перерахунок та виплату їй надбавки до пенсії як дитині війни за період з січня по жовтень 2010 року підлягають задоволенню.

Також, відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року № 121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення. Основним завданням Пенсійного фонду України є забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного забезпечення, повного і своєчасного фінансування витрат на виплату пенсій та інших соціальних виплат, що здійснюються з коштів Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створені в установленому порядку його територіальні управління.

За таких обставин саме відповідач ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі зобовязане виплатити позивачу заборгованість по виплаті підвищення до пенсії.

Що стосується позовних вимог в частині зобовязання в подальшому здійснити перерахунок пенсії із врахуванням підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вимоги ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», про право позивача на отримання підвищення до пенсі, є чинними, а тому підлягають виконанню, відповідачем право на подальше отримання цієї допомоги ще не порушено, а захист прав на майбутнє не передбачений діючим законом.

Керуючись ст.ст.1, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року, рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10рп/2008, ст.ст. 7, 71, 86, 158, 160-163, 183-2, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі щодо невиплати ОСОБА_1 підвищення пенсії в розмірі 30 % відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року по 01 жовтня 2010 року з урахуванням виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 грн. 40 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження, виконується негайно.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя