Справа № 804/7257/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 р. Справа № 804/7257/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Черніженко К.Е.,
представника позивача: ОСОБА_1,
представника відповідача: Баласанян К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу
до Державної податкової інспекції в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкові-повідомлення рішення відповідача від 30.09.2016р. №1061-1302 та від 03.10.2016р. №1066-1302.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що оскаржуваними рішеннями позивачу донараховано грошові зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб за земельні ділянки, які не перебувають ні у власності, ні у користуванні позивача. При цьому, відповідачем в порушення норм чинного законодавства не було направлено розрахунки грошових зобов'язань до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив повністю його задовольнити.
Відповідач пред'явлений позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що контролюючий орган при винесені спірних рішень діяв у межах та у спосіб передбачені нормами чинного законодавства. При цьому, користування позивачем земельними ділянками підтверджується документами про право власності на нерухоме майно, яке розташоване на цих земельних ділянках.
Представник відповідача у судовому засіданні також заперечував проти задоволення позову, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Не погодившись з означеним рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку.
Так, рішенням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 09.09.2016р. №5621/10/04-36-10-01-09 скаргу позивача задоволено частково, податкове повідомлення-рішення ДПІ в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області №710-1302 від 21.06.2016р. скасовано в частині визначення ОСОБА_3 грошового зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб на суму 4173,89грн., в іншій частині зазначене податкове-повідомлення рішення залишено без змін.
Рішенням Державної фіскальної служби України від 12.10.2016р. №10733/л/99-99-11-03-01-25 податкове повідомлення-рішення ДПІ в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області №710-1302 від 21.06.2016р., з урахуванням прийнятого за розглядом первинної скарги рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 09.09.2016р. №5621/10/04-36-10-01-09, залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

З огляду на означене, Державною податковою інспекцією в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, з урахуванням рішень Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 09.09.2016р. №5621/10/04-36-10-01-09 та Державної фіскальної служби України від 12.10.2016р. №10733/л/99-99-11-03-01-25 прийнято нове податкове повідомлення - рішення №1061-1302 від 30.09.2016р., яким позивачу донараховано грошове зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 6558,91грн.

Також судом встановлено, що 03.10.2016р. ДПІ в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення №1066-1302, яким позивачеві донараховано грошові зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 28843,68грн. за земельну ділянку площею 187,8кв.м., що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Калініна, буд. 22/26, прим. 2, оскільки ОСОБА_3 на праві власності відповідно до договору купівлі - продажу від 01.07.2011р. належить нежитлове приміщення, яке розташоване на вищевказаній земельній ділянці.

При розрахунку сум земельного податку відповідно до оскаржуваних рішень контролюючим органом використано інформацію Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області про грошову оцінку земель різного функціонального призначення у розрізі економіко-планувальних зон, яка була отримана листом від 29.03.2016р. №8-411-0.2-974/2-16, та рішення Дніпропетровської міської ради від 15.07.2015р. №3/65, яким встановлено, що плата за користування земельними ділянками, які використовуються юридичними і фізичними особами, в тому числі у разі переходу права власності на будівлі, споруди (їх частини), але право власності на які або право оренди яких в установленому законодавством порядку не оформлено, становить 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Розглядаючи позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень, суд зважає на наступне.

Згідно зі ст.206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним, а об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Означена стаття кореспондується з приписами ст.ст. 269, 270 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), якими визначено, платниками податку (плати за землю) є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), та землекористувачі, а об'єктами оподаткування, зокрема, - земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України плата за землю-це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Згідно з п.п.14.1.72 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України земельний податок - це обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XIII цього Кодексу).

За змістом приписів п.п.271.1.1 та п.п.271.1.2 п.271.1 ст.271 Податкового кодексу України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Статтею 285 Податкового кодексу України встановлено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до п.274.1 ст.274 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла протягом 2014 року до 01.01.2015р.) ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 цього Кодексу.

При цьому згідно з п.274.1 ст.274 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла протягом 2015 року з 01.01.2015р.) ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Відповідні центральні органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.286.5 ст.286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу. У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року орган державної податкової служби надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

За змістом приписів п.287.1 ст.287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Як слідує з матеріалів справи, податковим повідомленням - рішенням №1061-1302 від 30.09.2016р. відповідач донарахував позивачеві грошове зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 6558,91грн. за 2016 рік за користування земельною ділянкою площею 111,3кв.м., що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Калініна, буд. 27, прим.2, а податковим повідомленням-рішенням №1066-1302 від 03.10.2016р. - донарахував грошове зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 28843,68грн. за 2014-2016 роки (за 2014 рік - 5259,93грн., за 2015 рік - 5259,93грн. та за 2016 рік - 18323,82грн.) за користування земельною ділянкою площею 187,8кв.м., що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Калініна, буд. 22/26, прим. 2.

Підставою для нарахування земельного податку з фізичних осіб за вищевказані земельні ділянки стало отримання контролюючим органом відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно того, що ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі - продажу від 23.08.2011р. є власником нежитлового приміщення, загальною площею 111,3кв.м, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Калініна, буд. 27, прим.2, а відповідно до договору купівлі - продажу від 01.07.2011р. - власником нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Калініна, буд. 22/26, прим. 2.

Водночас судом встановлено, що відповідно до акта прийому - передачі та грошової оцінки майна від 12.02.2015р. нерухоме майно, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Калініна, 22/26, прим. 2 та за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Калініна, буд. 27, прим.2, та яке належало на праві власності відповідно до вказаних договорів купівлі-продажу ОСОБА_3, було передано до статутного капіталу ТОВ «Велика оселя».

Як слідує з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта ТОВ «Велика оселя» від 04.04.2016р. №56607788, 19 березня 2015р. державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області Олещенко О.В здійснено державну реєстрацію права власності ТОВ «Велика оселя» на нежитлове приміщення, загальною площею 111,3кв.м, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Нігояна Сергія (до перейменування просп. Калініна), буд. 27, прим.2; також 19 березня 2015 року державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області Олещенко О.В здійснено державну реєстрацію права власності ТОВ «Велика оселя» на нежитлове приміщення, загальною площею 187,8кв.м., розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Нігояна Сергія (до перейменування просп. Калініна), будинок 22/26.

Так, пунктом 287.6 статті 287 Податкового кодексу України встановлено, що при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У той же час питання переходу права на земельну ділянку уразі набуття права на жилий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюється статтями 120 Земельного кодексу України та 377 Цивільного кодексу України.

Ці норми чітко встановлюють, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Наведене у контексті розглядуваних правовідносин означає, що з моменту реєстрації за ТОВ «Велика оселя» права власності на нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Калініна, буд. 27, прим.2 та м. Дніпропетровськ, просп. Калініна, 22/26, прим. 2, а саме: з 19.03.2015р., обов'язок позивача зі сплати земельного податку за земельні ділянки, на яких розміщені ці об'єкти нерухомого майна, припинився у зв'язку із фактичним припиненням речового права як на відчужене нерухоме майно, так і на спірні земельні ділянки, на яких воно розташоване.

При цьому, як слідує з матеріалів справи, ТОВ «Велика оселя» право власності (користування) на земельні ділянки, на яких розміщено вищеозначене нерухоме майно, набуте у власність цим підприємством, у встановленому законом порядку не реєструвало.

Водночас, слід зазначити, що особа, використовуючи земельну ділянку без документів, що посвідчують право власності (користування) цією земельною ділянкою, все одно є землекористувачем. Об'єктом оподаткування є ті земельні ділянки, що перебувають у власності або в користуванні платника податку на будь-яких умовах, включаючи, але не обмежуючись, орендою. Відсутність належного оформлення користування земельними ділянками не є підставою для звільнення платника земельного податку від нарахування податку за площі всіх ділянок, що перебувають у нього у фактичному використанні.

Враховуючи пріоритетність застосування норм Податкового кодексу України перед нормами інших галузей права у регулюванні податкових правовідносин, варто визнати, що недотримання норм земельного законодавства щодо реєстрації права користування земельними ділянками (припинення, переходу цього права) не може викликати права та обов'язки платників у сфері оподаткування.

Нараховуючи позивачеві спірними податковими повідомленнями-рішеннями грошові зобов'язання з земельного податку з березня 2015 року по 31.12.2015р., а також за 2016 рік, відповідач порушив принцип економічної обґрунтованості стягнення плати за землю внаслідок покладення обов'язку зі сплати земельного податку на особу, яка фактично не використовувала земельні ділянки у спірному періоді та не мала юридичної можливості одержувати дохід від їх використання.

Так, у зв'язку із переходом права власності на вищевказане нерухоме майно 19.03.2015р. від позивача до ТОВ «Велика оселя», з березня 2015 року позивач не має обов'язку щодо сплати земельного податку з фізичних осіб за земельні ділянки, на яких розташоване це нерухоме майно, у зв'язку із фактичним припиненням користування ними.

З огляду на означене, податкове повідомлення - рішення №1061-1302 від 30.09.2016р., яким донараховано грошові зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 6558,91грн. за 2016 рік за користування земельною ділянкою, площею 111,3кв.м., яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Калініна, буд. 27, прим.2, є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, податкове повідомлення-рішення №1066-1302 від 03.10.2016р. суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати в частині визначення суми грошового зобов'язання за платежем земельний податок у розмірі 22707,09грн. за користування земельною ділянкою площею 187,8кв.м., яка розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Калініна, 22/26, прим. 2, що було нараховане за період березень-грудень 2015 року та за 2016 рік.

Так, зазначеним податковим повідомленням-рішенням було донараховано грошові зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб за користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Калініна, 22/26, прим. 2, у загальному розмірі 28843,68грн. за 2014-2016 роки, зокрема, за 2014 рік - 5259,93грн, за 2015 рік - 5259,93грн. та за 2016 рік - 18323,82грн.

При цьому позивач був власником нежитлового приміщення площею 187,8кв.м., що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Калініна, 22/26, прим. 2, в період з 2014 року по 19.03.2015р. та, як наслідок, відповідно до норм чинного законодавства мав сплачувати земельний податок за користування земельною ділянкою, на якій розташований цей об'єкт нерухомості, протягом вказаного періоду.

З огляду на означене та з урахуванням приписів п.287.1, п.287.6 ст.287, п.286.5 ст.286 Податкового кодексу України, позивач мав сплачувати земельний податок за період з січня 2014 року по березень 2015 року за користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Калініна, 22/26, прим. 2, у сумі 6136,59грн. (5259,93грн. + (5259,93 :12) *2), тому в цій частині нарахування грошового зобов'язання податковим повідомленням-рішенням №1066-1302 від 03.10.2016р. здійснені вірно.

Так, ч.1 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Зважаючи на наведене, а також на те, що даний адміністративний позов задоволено частково, суд приходить до висновку про стягнення з Державної податкової інспекції в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судових витрат зі сплати судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог у сумі 454,75грн. відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №1061-1302 від 30.09.2016р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №1066-1302 від 03.10.2016р. в частині визначення суми податкового зобов'язання за платежем земельний податок у розмірі 22707,09грн. (двадцять дві тисячі сімсот сім гривень 09 копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державної податкової інспекції в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог у сумі 454,75грн. (чотириста п'ятдесят чотири гривні 75 копійок).

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова