Справа № 712/3139/17
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
712/3139/17 Головуючий у 1-й інстанції Пересунько Я.В.;
Суддя-доповідач Горяйнов А.М.
О К Р Е М А Д У М К А
судді Київського апеляційного адміністративного суду Костюк Л.О.
у справі №712/3139/17
04 серпня 2017 року м. Київ
ОСОБА_2 звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 80 % від місячного заробітку згідно довідки Прокуратури Черкаської області від 25 липня 2016 року без обмеження граничним розміром, а також виплатити різницю між фактично отримуваною та належною до виплати пенсією за 12 місяців до моменту здійснення перерахунку.
Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 травня 2017 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 19 травня 2017 року, вказаний адміністративний позов було задоволено:
- визнано протиправною відмову Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2 у розмірі 80 % розміру заробітку у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівниками прокуратури.
- зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на час виходу її на пенсію), на підставі довідки прокуратури Черкаської області № 18/171 вих.16 від 25 липня 2016 року у розмірі 80% від суми заробітку за відповідною посадою старшого помічника прокурора Черкаської області з 1 вересня 2016 року без обмежень граничного розміру пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.
- зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області виплатити ОСОБА_2 різницю між фактично отриманою та належною до виплати пенсією за період із 1 грудня 2015 року до моменту здійснення перерахунку.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2017 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області - задоволено частково, постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 травня 2017 року у частині задоволення вимоги про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на час виходу її на пенсію), на підставі довідки прокуратури Черкаської області № 18/171 вих.16 від 25 липня 2016 року у розмірі 80% від суми заробітку за відповідною посадою старшого помічника прокурора Черкаської області з 1 вересня 2016 року без обмежень граничного розміру пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області виплатити ОСОБА_2 різницю між фактично отриманою та належною до виплати пенсією за період із 1 грудня 2015 року до моменту здійснення перерахунку - скасовано та прийнято у цій частині нове рішення наступного змісту: «Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_2, передбаченої ст. 501 Закону України «Про прокуратуру», нарахувавши її у розмірі 80 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Прокуратури Черкаської області 25 липня 2016 року № 18/171 вих.16, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області виплатити ОСОБА_2 різницю між фактично отриманою та належною до виплати пенсією за період із 01 січня 2016 року до моменту здійснення перерахунку», в іншій частині постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 травня 2017 року - залишено без змін.
Відповідно до ст. 25 Кодексу адміністративного судочинства України, усі питання, що виникають при судовому розгляді адміністративної справи колегією суддів, вирішуються більшістю голосів суддів; при прийнятті рішення з кожного питання жоден із суддів не має права утримуватися від голосування та підписання судового рішення. Головуючий у судовому засіданні голосує останнім; суддя, не згідний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку. Цей документ не оголошується в судовому засіданні, приєднується до справи і є відкритим для ознайомлення.
Не погоджуючись із правовою позицією, викладеною у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2017 року вважаю, що при вирішенні даного спору, суд апеляційної інстанції мав виходити з наступного.
Відповідно до частини 13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування, але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.
Частиною 18 статті 50-1 цього Закону (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувалися у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадився з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
Проте, Законом України від 28.12.2014 р. №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
В подальшому, 15.07.2015 р. набув чинності новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 р., згідно Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закону України «Про прокуратуру», крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46 2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.
Отже, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, 31.08.2016 року, частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ, які визначали право на перерахунок пенсій працівникам прокуратури, втратили чинність, у зв'язку з чим законодавчо визначені підстави для такого перерахунку пенсії відсутні.
Крім того, відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 р. умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено і відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.
З огляду на викладене, у відповідача на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії від 31.08.2016 року, не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати.
При цьому, відмова відповідача, 14.09.2016 року лист №475/К-10, у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії позивача, яка ним отримувалась до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.
При вирішенні спірних правовідносин необхідно враховувати також правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 9 жовтня 1979 року по справі «Ейрі проти Ірландії», де суд констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.
У рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 р. Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 р. зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У п. 2.2 вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР). У рішенні від 02.03.1999 р. №2-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України.
З огляду на викладене позов не підлягає задоволенню.
Отже, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що при перерахунку пенсії позивачу відповідач повинен був керуватися ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії, що є порушенням норм матеріального права.
Таким чином, не погоджуючись з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2017 року, вважаю, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області підлягала задоволенню, а постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 травня 2017 року - скасуванню з ухваленням нової постанови, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 необхідно було відмовити.
Суддя Л.О. Костюк