Справа № 804/8883/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2017 р. Справа № 804/8883/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Бузякова М.Р.,
представника позивача: Коверко І.С.,
представника відповідача: Вольховського П.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу
за позовом Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОТУРИСТ»
до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області
про визнання недійсними та скасування постанов, -
Приватне акціонерне товариство «ДНІПРОТУРИСТ» (далі - ПрАТ «ДНІПРОТУРИСТ») звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області), в якому просило визнати недійними та скасувати постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження №52933849 від 22.11.2016р., про арешт майна боржника від 23.11.2016р. та про арешт коштів боржника від 24.11.2016р.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач правом на подання письмових заперечень на позов не скористався.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.
Як свідчать матеріали справи, у 2011 році заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпропетровського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «ДНІПРОТУРИСТ» та Дніпропетровської міської ради, в якому просив: визнати за державою в особі Фонду державного майна України право державної власності на нерухоме майно будівлю готелю «Рассвет» (літ. А-7, А1-2, АІІ-2, АІІІ, а, а-1), розташовану у місті Дніпропетровську по вул. Фучика, 30; скасувати рішення від 22.04.2004р. №978 виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради «Про оформлення права власності Дніпропетровському обласному закритому акціонерному товариству по туризму та екскурсіях «ДНІПРОТУРИСТ» на об'єкт нерухомого майна за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Фучика, 30», як незаконне; скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 27.04.2004р. Дніпропетровському обласному закритому акціонерному товариству по туризму та екскурсіях «ДНІПРОТУРИСТ» на будівлю готелю «Рассвет»; скасувати в Реєстрі прав власності на нерухоме майно реєстрацію права власності Дніпропетровського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «ДНІПРОТУРИСТ» на нерухоме майно будівлю готелю «Рассвет» (літ. А-7, А1-2, АІІ-2, АІІІ, а, а-1), розташовану у місті Дніпропетровську по вул. Фучика, 30; витребувати нерухоме майно будівлю готелю «Рассвет» (літ. А-7, А1-2, АІІ-2, АІІІ, а, а-1), розташовану у місті Дніпропетровську по вул. Фучика, 30 від Дніпропетровського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «ДНІПРОТУРИСТ» та передати його Фонду державного майна України.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2012р. припинено провадження в частині позовних вимог про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 27.04.2004р. Дніпропетровському обласному закритому акціонерному товариству по туризму та екскурсіях «ДНІПРОТУРИСТ» на будівлю готелю «Рассвет» та про скасування в Реєстрі прав власності на нерухоме майно реєстрації права власності Дніпропетровського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «ДНІПРОТУРИСТ» на нерухоме майно будівлю готелю «Рассвет» (літ. А-7, А1-2, АІІ-2, АІІІ, а, а-1), розташовану у місті Дніпропетровську по вул. Фучика, 30. Решту позовних вимог заступника прокурора Дніпропетровської області задоволено повністю.

Так, суд визнав незаконним та скасував рішення від 22.04.2004р. №978 виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради «Про оформлення права власності Дніпропетровському обласному закритому акціонерному товариству по туризму та екскурсіях «ДНІПРОТУРИСТ» на об'єкт нерухомого майна за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Фучика, 30»; визнав за державою в особі Фонду державного майна України право державної власності на нерухоме майно будівлю готелю «Рассвет» (літ. А-7, А1-2, АІІ-2, АІІІ, а, а-1), розташовану у місті Дніпропетровську по вул. Фучика, 30; витребував у власність держави в особі Фонду державного майна України з незаконного володіння ПАТ «ДНІПРОТУРИСТ» нерухоме майно будівлі готелю «Рассвет» (літ. А-7, А1-2, АІІ-2, АІІІ, а, а-1), розташовану у місті Дніпропетровську по вул. Фучика, 30.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.06.2013р. та постановою Вищого господарського суду України від 25.03.2014р. рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2012 залишено без змін, а, отже, є таким, що набрало законної сили.

В подальшому ПАТ «ДНІПРОТУРИСТ» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2012р. за нововиявленими обставинами, в якій просило рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2012р. скасувати та прийняти нове, яким у позові прокуратури Дніпропетровської області відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2015р. в задоволенні заяви ПАТ «ДНІПРОТУРИСТ» про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2012р. за нововиявленими обставинами відмовлено. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2012р. залишено без змін.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.03.2015р. ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2015р. залишено без змін.

Постановою Вищого Господарського суду України від 02.09.2015р. у справі №20/5005/16045/2011 касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «ДНІПРОТУРИСТ» залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.03.2015р. та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2015р. у справі № 20/5005/16045/2011 - без змін.

20.06.2013р. Господарським судом Дніпропетровської області видано наказ про примусове виконання рішення господарського суду наступного змісту: Витребувати у власність держави в особі Фонду державного майна України (01601,м. Київ,133, вул. Кутузова,18/9, ) з незаконного володіння Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОТУРИСТ» (49027,м. Дніпропетровськ, вул. Фучика,30 , ) нерухоме майно - будівлю готелю «Рассвет» (літ. А-7, А1-2, АІІ-2, АІІІ, а, а-1) загальною площею 11650,7кв.м, розташовану у місті Дніпропетровську по вул. Фучика, 30.

За заявою Фонду державного майна України державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції винесено постанову від 09.08.2013р. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного наказу господарського суду.

У тексті цієї постанови державного виконавця боржнику було запропоновано самостійно виконати рішення суду в строк до 16.08.2013р. При цьому боржник був попереджений про наслідки невиконання самостійно вимог виконавчого документа.

Боржник постанову про відкриття виконавчого провадження не оскаржував, із заявою про відкладення провадження виконавчих дій в порядку ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» до відділу державної виконавчої служби не звертався.

Оскільки боржник рішення суду самостійно не виконав, 20.08.2013р. державним виконавцем після завершення строку, встановленого для самостійного виконання до 16.08.2013р., було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1360,00грн., що складає вісімдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

08.12.2014р. державним виконавцем складено акт передачі стягувачу, вилучених у боржника предметів, зазначених у рішенні суду.

09.12.2014р. державним виконавцем винесено постанову (ВП №393913107) про виділення в окреме виконавче провадження постанови про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 08.12.2014р.. У цій постанові державним виконавцем було встановлено, що при примусовому виконанні вищевказаного виконавчого документу державним виконавцем 08.12.2014р. винесено постанову про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, та які не було стягнуто, у зв'язку із чим постанову про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 08.12.2014р. необхідно виділити в окреме провадження.

10.12.2014р. державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (№39313107) з підстав, встановлених п.8 ч.1 ст.49 та ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки згідно з актом державного виконавця від 08.12.2014р. рішення відповідно до виконавчого документу виконано фактично.

В подальшому, державним виконавцем в межах виконавчого провадження, яке було відкрито на підставі постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, було направлено запит (Вимога) від 15.01.2015р. за вих. №1793/24 до Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області про визначення вартості вказаного майна.

До Жовтневого ВДВС ДМУЮ 13.02.2015р. надійшов лист від Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області, в якому було зазначено, що згідно довідки ФОП ОСОБА_3, орієнтовна ринкова вартість будівлі готелю «Рассвет» (літ. А-7, А1-2, АІІ-2, АІІІ, а, а-10) загальною площею 11650,7 кв. м, розташовану у місті Дніпропетровську по вул. Фучика, 30, станом на 08.12.2014р. становить 83549000,00грн.

У зв'язку із цим 04.03.2015р. державним виконавцем винесено постанову від (ВП №393913107) про стягнення з боржника ТОВ «ДНІПРОТУРИСТ» виконавчого збору у сумі 8354900,00грн.

ПрАТ «ДНІПРОТУРИСТ», вважаючи, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору у розмір 8354900,00грн., винесена державним виконавцем Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ, - є незаконною та порушує права сторін у виконавчому провадженні, звернулося зі скаргою про визнання неправомірними дій Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 8354900,00грн. та скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 04.03.2015р. (ВП №39313107)

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2015р., залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.06.2016р., визнано неправомірними дії Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 8354900,00грн., скасовано постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 04.03.2015р. (ВП №39313107).

Як слідує з постанови начальника Жовтневого відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Овсюк О.А. від 03.08.2016р., цим органом державної виконавчої служби було здійснено перевірку виконавчого провадження №39313107, внаслідок чого встановлено, що при прийнятті постанови від 20.08.2013р. про стягнення з боржника - ПрАТ «ДНІПРОТУРИСТ» виконавчого збору у розмірі 1360,00грн., державний виконавець помилково застосував виконавчий збір як до немайнового судового рішення. Після виявлення означеної помилки у розмірі виконавчого збору, який на думку Жовтневого ВДВС необхідно визначати виходячи із того, що рішення суду мало майновий характер, постановою начальника Жовтневого ВДВС Овсюк О.А. від 03.08.2016р. скасовано постанову державного виконавця №393131107 від 10.12.2014р. про закінчення виконавчого провадження.

04.08.2016р. державним виконавцем Жовтневого ВДВС Ковтун Д.В., відповідно до ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відновлення виконавчого провадження з виконання Наказу №20/5005/16045/2011, виданого 20.06.2013р. Господарським судом Дніпропетровської області.

12.08.2016р. державним виконавцем Жовтневого ВДВС винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - ОСОБА_3 щодо надання письмового висновку, звіту про оцінку майна щодо будівлі готелю «Рассвет».

27.10.2016р. державним виконавцем Жовтневого ВДВС винесена постанова про стягнення виконавчого збору з ПрАТ «ДНІПРОТУРИСТ» у розмірі 15476409,90грн.

Також 27.10.2016р. державним виконавцем Жовтневого ВДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження внаслідок того, що рішення згідно з виконавчим документом виконано фактично, про що державним виконавцем складено акт від 08.12.2014р.

Вищевказана постанова державного виконавця Жовтневого ВДВС від 27.10.2016р. у виконавчому провадженні №393131107 про стягнення виконавчого збору з боржника - ПрАТ «ДНІПРОТУРИСТ» у розмірі 15476409,90грн. на підставі п.2 ч.2 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» та п.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. №2832/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802 (далі - Інструкція з організації примусового виконання рішень) була передана на виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макушева Є.П. від 22.11.2016р. було відкрито виконавче провадження №52933849 з виконання постанови Жовтневого ВДВС від 27.10.2016р. у виконавчому провадженні №393131107 про стягнення виконавчого збору з боржника - ПрАТ «ДНІПРОТУРИСТ» у розмірі 15476409,90грн.

23.11.2016р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макушевим Є.П. винесено постанову у виконавчому провадженні №52933849 про арешт майна боржника - ПрАТ «ДНІПРОТУРИСТ» у межах суми стягнення у розмірі 15476409,90грн.

24.11.2016р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макушевим Є.П. винесено постанову у виконавчому провадженні №52933849 про арешт коштів боржника - ПрАТ «ДНІПРОТУРИСТ» у межах суми стягнення у розмірі 15476409,90грн.

При цьому, як свідчать матеріали справи, ПрАТ «ДНІПРОТУРИСТ», не погодившись з зазначеними вище постановами Жовтневого ВДВС (від 03.08.2016р., 04.08.2016р., 12.08.2016р., 30.09.2016р., 27.10.2016р.), винесеними начальником Жовтневого ВДВС Овсюк О.А. та державним виконавцем Ковтуном Д.В., 28.11.2016р., в тому числі і з постановою про стягнення з боржника виконавчого збору від 27.10.2016р., що стала підставою для відкриття відповідачем у цій справі виконавчого провадження №52933849, звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, в якій просило: визнати недійсною та скасувати постанову від 04.08.2016р. про відновлення виконавчого провадження №39313107; визнати недійсною та скасувати постанову від 12.08.2016р. про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №39313107; визнати недійсною та скасувати постанову від 30.09.2016р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженні №39313107; визнати недійсною та скасувати постанову від 27.10.2016р. про стягнення виконавчого збору з ПрАТ «ДНІПРОТУРИСТ» у розмірі 15476409,90грн. за виконавчим провадженням №39313107; визнати недійсною та скасувати постанову від 27.10.2016р. про закінчення виконавчого провадження №39313107; визнати недійсною та скасувати постанову начальника Жовтневого ВДВС від 03.08.2016р. про скасування постанови державного виконавця №39313107 від 10.12.2014 про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2017р. у справі №20/5005/16045/2011 означена скарга ПрАТ «ДНІПРОТУРИСТ» задоволена частково, а саме: визнано неправомірною та скасовано постанову Жовтневого ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області від 27.10.2016р. про стягнення виконавчого збору з ПрАТ «ДНІПРОТУРИСТ» у розмірі 15476409,90грн. за виконавчим провадженням №39313107.

Відповідно до довідки Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2017р. №20/5005/16045/2011/5306/17 ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2017р. у справі №20/5005/16045/2011 станом на 01.02.2017р. є такою, що набрала законної сили.

У зв'язку із цим ПрАТ «ДНІПРОТУРИСТ» звернулося до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про закінчення виконавчого провадження №52933849 на підставі п.5 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», до якої додало копію ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2017р. у справі №20/5005/16045/2011 та довідку Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2017р. №20/5005/16045/2011/5306/17 про набрання законної сили вказаною ухвалою суду.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макушева Є.П. від 07.02.2017р. виконавче провадження №52933849 з примусового виконання постанови Жовтневого ВДВС від 27.10.2016р. у виконавчому провадженні №393131107 про стягнення виконавчого збору з боржника - ПрАТ «ДНІПРОТУРИСТ» у розмірі 15476409,90грн. закінчено на підставі п.5 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Також вказаною постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макушева Є.П. від 07.02.2017р. припинено чинність арешту майна (коштів) боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Так, п.5 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

При цьому відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

За таких обставин, станом на час розгляду справи судом постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макушева Є.П. у виконавчому провадженні №52933849 від 23.11.2016р. про арешт майна боржника та від 24.11.2016р. про арешт коштів боржника є скасованими, а саме виконавче провадження №52933849 - закінченим, що, в свою чергу, свідчить про те, що постанова про його відкриття від 22.11.2016р. також втратила свою чинність та актуальність, і не має жодного впливу на права, інтереси та обов'язки позивача, як і скасовані постанови про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника.

Таким чином, предмет спору у справі, що розглядається, є фактично вичерпаним.

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція суддів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Отже, з наведеної норми Конституції України слідує, що судова юрисдикціям поширюється не загалом на всі суспільні правовідносини, а лише на такі, що врегульовані нормами права, тобто на правовідносини.

В свою чергу неодмінними елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її обов'язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 року №6-зп «Щодо офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України» частину другу ст. 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

З викладеної правової позиції Конституційного Суду України слідує, що підставою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

Вказаний принцип також закріплений в частині 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, який визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Виходячи із положень статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Так, згідно з ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Виходячи з наведеного, учасниками виконавчого провадження до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які порушують права, свободи та інтереси.

Втім, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних рішень за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав позивача.

Так, встановлені у справі, що розглядається, обставини свідчать про те, що станом на час її розгляду спірні постанови відповідача у виконавчому провадженні №52933849 від 23.11.2016р. про арешт майна боржника та від 24.11.2016р. про арешт коштів боржника є скасованими, а саме виконавче провадження №52933849 - закінченим, отже, постанова про відкриття цього виконавчого провадження від 22.11.2016р. також втратила свою чинність і не має жодного впливу на права, інтереси та обов'язки позивача, як і скасовані постанови про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника.

Відтак, задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування цих постанов не призведе до поновлення порушеного права позивача, оскільки ці постанови вже не є юридично значимим для нього.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, судові витрати, понесенні позивачем у вигляді сплати судового збору, відповідно до ст.94 КАС України не відшкодовуються.

Посилання позивача у заяві про повернення судового збору від 17.02.2017р. на те, що судовий збір має бути відшкодований на його користь на підставі п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», є безпідставними, оскільки наведеною нормою закону передбачено, що судовий збір не справляється, зокрема, за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, водночас, у справі, що розглядається, позовна заява стосується оскарження рішень суб'єкта владних повноважень, а не відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єктів владних повноважень, як то передбачено п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», отже, її дія на правовідносини у цій справі не розповсюджується.

Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОТУРИСТ» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання недійсними та скасування постанов - відмовити у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова