Справа № 757/35620/16-а
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

31 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради на постанову Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради про стягнення грошових коштів на відшкодування пільг за надані послуги електрозв'язку у сумі 179 704,46 грн.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання.

Сторони до судового засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 6 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» від 23.02.2012 р. № 4442-VI та постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Державне територіально-галузеве об'єднання «Південно-Західна залізниця» реорганізовано шляхом злиття у публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

Відповідно до п. 1 Наказу Державної адміністрації залізничного транспорту України від 30.11.2015 № 512-Ц/од визначено, що 30.11.2015 є датою закінчення господарської діяльності Державної адміністрації залізничного транспорту України - (Укрзалізниці) та підприємств і установ залізничного транспорту, які реорганізуються шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200, одним з яких є ДТГО «Південно-Західна залізниця».

З 01.12.2015 розпочало господарську діяльність Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», яке відповідно до п. 2 Статуту ПАТ «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735 є правонаступником усіх прав та обов'язків ДТГО «Південно-Західна залізниця».

Наказом правління публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 26.02.2016 № 145 затверджено Положення про регіональну філію «Південно-Західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Тобто, публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» є правонаступником Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця».

Державне територіально-галузеве об'єднання «Південно - Західна залізниця» надавало протягом січня 2015- лютого 2016 послуги електрозв'язку громадянам міста Коростень.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» через виробничий підрозділ Коростенська дистанція сигналізації та зв'язку регіональної філії «Південно - Західна залізниця» на території обслуговування вказаного підрозділу надає послуги електрозв'язку.

Відповідно до законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», «Про охорону дитинства» (багатодітні сім'ї) громадянам України, які відносяться до пільгових категорій та мають відповідний статус, передбачені пільги в оплаті наданих послуг електрозв'язку.

Згідно із статтею 87 Бюджетного кодексу України видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України.

Відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України, видатки місцевих бюджетів передбачені в підпункті «б» пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, фінансуються за рахунок субвенцій з Державного бюджету України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 2 і 3 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою КМУ від 04.03.2002 №256, фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджетах міст та районних бюджетах на зазначені цілі; головним розпорядником коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту населення.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконавчим органам рад (міст республіканського і обласного значення).

За змістом пункту 6 Порядку, фінансові органи районних адміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського і обласного значення) на підставі актів звіряння щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх фінансовим органам обласних, Київської міської держадміністрації, управління державного казначейства областей, м. Києва щодо послуг зв'язку, зокрема безпроводного доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів.

Як встановлено в ході судового розгляду, уповноважений державою головний розпорядник коштів в м. Коростені, а саме: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради відмовляє позивачу в компенсації частини витрат вартості послуг електрозв'язку за рахунок коштів державного бюджету, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.03.2016 року (відповідно до акту звірки розрахунків), складає 179 704,46 грн., а саме:

- заборгованість по відшкодуванню пільг за 2015 рік та січень - лютий поточного року громадянам, які підпадають під дію Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» складає - 38 512,01 грн.;

- заборгованість по відшкодуванню пільг за 2015 рік та січень - лютий поточного року громадянам, які підпадають під дію Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок аварії на ЧАЕС» складає - 130 292,17 грн.;

- заборгованість по відшкодуванню пільг за 2015 рік та січень - лютий поточного року громадянам, які підпадають під дію Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» складає - 4 270,35 грн.;

- заборгованість по відшкодуванню пільг за 2015 рік та січень - лютий поточного року громадянам, які підпадають під дію Закону України «Про охорону дитинства» (багатодітні сім'ї) складає - 6 629,93 грн.

Враховуючи вищевикладене та виходячи із системного аналізу вказаних приписів законодавства суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відсутність бюджетного асигнування не може бути підставою для звільнення від виконання грошового зобов'язання, взятого на себе державою в особі органу виконавчої влади.

Разом з тим, суд звертає увагу, що за змістом ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Із вказаним позовом до суду позивач звернувся 14.06.2016, а тому з урахуванням шестимісячного строку, встановленого ст. 99 КАС України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення вимог позову шляхом стягнення заборгованості за період з грудня 2015 року по лютий 2016 року (вимога заявлялась саме по лютий 2016 року) у розмірі 43 342,66 грн.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Окрім того, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України підстав для закриття провадження у справі апелянтом не було наведено, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Файдюк В.В.

Чаку Є.В.