Справа № 1601/8516/2012
Суддя: Кривич Ж. О.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1601/8516/2012
Провадження 2-а/524/63/17
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

25.07.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука, у складі:

Головуючого судді - Кривич Ж.О.,

при секретарі - Коваль Т.М.,

за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 як правонаступника позивача ОСОБА_4 до виконкому Кременчуцької міської ради, начальника відділу контролю за станом благоустрою виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, треті особи - приватне підприємство «Комерційна фірма «Світлана», Управління містобудування та архітектури виконкому Кременчуцької міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення, визнання дій неправомірними та відшкодування майнової шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

22.06.2012 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій відповідачів та стягнення завданої йому майнової та моральної шкоди. Збільшивши позовні вимоги (т.1, а.с. 226-227), позивач просив суд визнати незаконними і скасувати пункти 1 і 2 рішення виконкому № 46 від 20 січня 2012 року в частині проведення демонтажу павільйону «Ломбард»; визнати дії начальника відділу контролю за станом благоустрою виконкома неправомірними; стягнути з виконкому Кременчуцької міської ради на його користь майнову шкоду в сумі 33 794,20 грн. та моральну шкоду в сумі 15 000,00 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 29.02.2012р. було демонтовано торгівельний павільйон, що належить йому на праві власності. Вказаний павільйон було розташовано в місці, узгодженому з Кременчуцькою міськрадою. Вважаючи дії відповідачів протиправними, позивач просив задовольнити позов, зобов'язати повернути йому павільйон та стягнути завдану моральну і матеріальну шкоду.

Спір розглядався судами неодноразово. Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27.03.2013 р. позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано пункти 1,2 рішення виконкому Кременчуцької міськради від 20.01.2012 р.; визнано неправомочними дії начальника відділу контролю за станом благоустрою виконкому по примусовому демонтажу торгівельного павільйону, стягнуто з відповідача-1 матеріальну шкоду в сумі 33794,2 грн. та моральну шкоду в сумі 1 500грн.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 2.07.2013 р. судове рішення місцевого суду скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 26 червня 2014 року постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 березня 2013 року та постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2013 року були скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т.2, а.с.303-305).

У зв»язку зі смертю позивача ОСОБА_4 ухвалою суду від 23.02.2016 року до участі у справі були залучені його правонаступники - дружина ОСОБА_5 та донька ОСОБА_3 (т.3, а.с.106).

Ухвалою суду від 23.05.2016 року позовні вимоги ОСОБА_5 за її заявою суд залишив без розгляду (т.3, а.с. 144).

Ухвалою суду від 25.07.2017 року провадження в частині стягнення моральної шкоди закрито з підстав п.5 ч.1 ст. 157 КАС України.

Позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, просила суд слухати справи без її участі (т.3, а.с. 210-211).

Виконком Кременчуцької міської ради та третя особа - Управління містобудування та архітектури виконкому Кременчуцької міської ради проти позову заперечували, позовні вимоги вважали безпідставними. Зазначали, що позивач не надав виконкому документи, необхідні для прийняття рішення щодо розміщення об»єкту та укладення договору особистого строкового сервітуту.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини справи: ОСОБА_4 був власником металевої конструкції, яку на підставі договору від 3.03.2008 р. він передав у тимчасове користування приватному підприємству «Комерційна фірма «Світлана» (далі Підприємство), власником та засновником якого також був ОСОБА_4

Рішенням Кременчуцької міської ради від 23.02.2010 р. Підприємству попередньо погоджено місце розташування торгівельного павільйону в районі будинку АДРЕСА_1 для здійснення господарської діяльності (т.3, а.с.221-223).

Ріщенням Кременчуцької міської ради від 25.01.2011 р. питання надання дозволу Підприємству на розміщення стаціонарної малої архітектурної форми по зазначеній адресі було знято на доопрацювання (т.3, а.с.224-226).

Рішенням Кременчуцької міськради від 31.05.2011 р. відмовлено Підприємству в наданні дозволу на розміщення торгівельного павільйону для реалізації непродовольчих товарів по АДРЕСА_1 (т.3, а.с.227-228).

20.01.2012 р. виконкомом прийнято рішення щодо демонтажу та евакуації рухомого майна, до переліку якого включено металоконструкцію по АДРЕСА_1 (т.3, а.с. 229).

29.02.2012 р. силами КП «Благоустрій Кременчука» здійснено демонтаж павільйону та складено відповідний акт, а демонтоване майно перевезено на територію вказаного підприємства. Рішення виконавчого комітету Кременчуцької міськради про демонтаж та евакуацію мотивовано тим, що металоконструкцію по зазначеній адресі встановлено без правовстановлюючих документів, тобто самовільно.

Вирішуючи спір, суд виходить із наступного:

До 6.06.2011 р. розгляд органами місцевого самоврядування питань розміщення малих архітектурних форм регламентувався Порядком розміщення малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності, затвердженим постановою КМУ від 26.08.2009р. №982 (далі Порядок №982).

З набранням чинності Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон №3038-VI) та Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10.2011. (далі Порядок №244), встановлено інший механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності. При цьому пунктом 2.35 Порядку №244 обумовлено, що документація щодо встановлення тимчасової споруди, видана до набрання чинності цим Порядком, дійсна до закінчення її терміну дії.

23.02.2010 р., у відповідності до пункту 7 Порядку №982, міськрадою Підприємству було попередньо погоджено місце розташування стаціонарної малої архітектурної форми - торгівельного павільйону по АДРЕСА_1, загальною площею 56м2, строком на п'ять років та зобов'язано управління містобудування та архітектури міської ради передати Підприємству перелік документів, які необхідно подати для прийняття рішення щодо розміщення об'єкту.

Пунктом 10 Порядку №982 обумовлено, що орган місцевого самоврядування протягом місяця після реєстрації вищезгаданих документів приймає рішення щодо розміщення малої архітектурної форми та/або укладення договору особистого строкового сервітуту. У разі коли рішення щодо розміщення малої архітектурної форми не прийняте протягом місяця після подання суб'єктом господарювання визначених уповноваженим представником документів, вважається, що розміщення малої архітектурної форми дозволяється за принципом "мовчазної згоди".

На виконання вимог Ухвали Вищого Адміністративного Суду України від 26 червня 2014 року вжив заходи для того, щоб з»ясувати, чи було Підприємством подано весь пакет документів, необхідних для розгляду питання щодо прийняття міською радою рішення щодо розміщення малої архітектурної форми та коли цей пакет документів було передано органу місцевого самоврядування.

Стороною позивача такі докази суду не надано. Управління містобудування та архітектури виконкому Кременчуцької міської ради суду повідомило, що надходження заяви Підприємства про розміщення малої архітектурної форми в управлінні не зареєстроване (т.4, а.с. 15). Ухвалою суду від 12.06.2017 року від начальника архівного відділу виконкому були витребувані всі рішення виконкому, які стосувалися розташування малої архітектурної форми за заявою Підприємства по АДРЕСА_1 з додатками в цій частині. На виконання ухвали суду архівний відділ надав суду копію рішення міської ради від 23 лютого 2010 року «Про попереднє погодження місця розташуваня….» та повідомив про те, що додатки до зазначеного рішення та документи міської ради за 2011-2012 роки до архіву не надходили (т.4, а.с.36-38).

Таким чином, позивач не надав суду докази про те, чи подавав і якщо так, то коли саме необхідні для прийняття рішення документи. З інших джерел суд також не отримав доказів на підтвердження факту того, що необхідний перелік документів Підприємство надавало.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що у Підприємства не виникло право на підставі принципу «мовчазної згоди» розмістити малу архітектурну форму за адресою АДРЕСА_1, а її демонтаж як такої, що встановлена самовільно, відбувся на законних підставах.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання незаконними і скасування пунктів 1,2 рішення виконкому Кременчуцької міської ради №46 від 20 січня 2012 року, про визнання дій КП «Благоустрій Кременчука» з демонтажу належного ОСОБА_4 павільйону, що відбувалися 29 лютого 2012 року по АДРЕСА_1 та призвели до його пошкодження, неправомірними, про стягнення з виконавчого комітету майнової шкоди - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення ростанови через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя