Справа № 214/1153/17(2-а/214/120/17)
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

01 серпня 2017 року м. Київ К/800/26172/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 31 березня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції капрала поліції Гаврилюка Олександра Юрійовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 31 березня 2017 року, яка була залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд. Зазначає, що суди не дали належної правової оцінки обставинам справи. Крім того, відповідальність за керування транспортними засобами з несправними зовнішніми світловими приладами, настає тільки темної пори доби, але згідно зі спірної постанови він керував транспортним засобом вдень, о 14:50 год.

Судами встановлено, що 12 лютого 2017 року постановою серії АР № 735094 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Підставою для її винесення та застосування до позивача адміністративного стягнення стало те, що позивач 12 лютого 2017 року о 14:50 годині по вул. П. Глазового в м. Кривому Розі керував транспортним засобом марки «ГАЗ 3302», в якому були не справні покажчики повороту та не працювала аварійна сигналізація, чим порушив вимоги підпункту 31.4.3 (а) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди виходили з того, що факт вчинення порушення передбаченого частиною першою статті 121 КУпАП встановлений та доведений, а тому відповідачем правомірно винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності з дотриманням вимог передбачених статтями 280, 283 КУпАП, стягнення накладено в межах санкції статті 121 цього Кодексу, порушень при оформленні матеріалів адміністративного правопорушення чи прийнятті постанови, які б свідчили про незаконність оскаржуваної постанови не встановлено.

Вивчивши зміст касаційної скарги, суддя приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

Частиною першою статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення ПДР України, а саме керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Підпунктом 31.4.3 «а» пункту 31.4 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Частиною третьою статті 254 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, відповідно до частини другої цієї норми протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною першою статті 121 КУпАП.

Отже, інспектор патрульної поліції, який має спеціальне звання капрала поліції, наділений правом розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, в судовому засіданні оглянуто наданий відповідачем відеозапис про фіксування порушення ПДР України позивачем, в якому зафіксовано наявність несправності покажчиків повороту на автомобілі «ГАЗ 3302».

Враховуючи викладене, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог є правильним, оскільки факт вчинення порушення передбаченого частиною першою статті 121 КУпАП встановлений та доведений, а тому відповідачем правомірно винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 31 березня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції капрала поліції Гаврилюка Олександра Юрійовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Касаційну скаргу та додані до неї матеріали повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець