Справа № 803/747/17
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року Справа № 803/747/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання Хомяк М. І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Хитрик Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання відмови незаконною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (далі - відповідач) про визнання відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, викладену у листі від 13.04.2017 року № К-1624/0-899/0/6-17, незаконною та зобов'язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 36,94 га, з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області, орієнтовне місцезнаходження котрої вказано у викопіюванні з кадастрової карти (плану), виданому Відділом Держгеокадастру у Горохівському районі 14.03.2017 року № НВ-017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 36,94 га, з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області. Однак листом відповідача від 13.04.2017 року № К-1624/0-899/0/6-17 позивачу відмовлено у наданні такого дозволу, оскільки частиною другою статті 134 Земельного кодексу України не передбачено передачу в оренду земель для ведення фермерського господарства на безконкурентних засадах. Позивач вважає відмову, викладену у листі від 13.04.2017 року № К-1624/0-899/0/6-17, незаконною, оскільки суперечить вимогам частини третьої статті 134 Земельного кодексу України.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

У письмових запереченнях на адміністративний позов та у судовому засіданні представник відповідача позовних вимог не визнала, посилаючись на те, що відповідно до частини другої статті 134 Земельного кодексу України (із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів» від 18.02.2016 року № 1012-VІІІ) не передбачено передачу в оренду земельних ділянок державної чи комунальної власності для ведення фермерського господарства на безконкурентних засадах.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 05.04.2017 року (вхідний № К-1624/0/5-17 від 06.04.2017 року) ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області із письмовою заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 36,94 га, з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області, додавши до заяви копію паспорта, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копії завірених у встановленому законодавством порядку трудових книжок колгоспника, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, копії завірених у встановленому законодавством порядку дипломів, що підтверджують наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (а.с. 21-28).

Листом від 13.04.2017 року № К-1624/0-899/0/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Волинській області повідомило позивача про те, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів» від 18.02.2016 року № 1012-VІІІ, який набув чинності 02.04.2016 року, внесено зміни до статті 134 Земельного кодексу України в частині надання земельної ділянки на конкурентних засадах (земельних торгах). Частиною другою статті 134 Земельного кодексу України не передбачено передачу в оренду земель для ведення фермерського господарства на безконкурентних засадах. Відтак, надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Скобелківської сільської ради Горохівського району не є можливим (а.с. 20).

Вважаючи таку відмову, викладену у листі від 13.04.2017 року № К-1624/0-899/0/6-17, незаконною, позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України (далі, в редакції чинній на момент звернення позивача із заявою) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною четвертою статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з пунктами 1, 7 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастр, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308, Головне управління Держгеокадастру у Волинській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Волинської області.

Отже, повноваження по передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах Волинської області покладені на Головне управління Держгеокадастру у Волинській області.

Відповідно до частини другої статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку частина третя статті 123 цього Кодексу).

У судовому засіданні представник відповідача зазначила, що підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Скобелківської сільської ради Горохівського району стало те, що 03.04.2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів» від 18.02.2016 року № 1012-VІІІ, відповідно до якого з 03.04.2016 року право оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства набувається лише на конкурентних засадах (земельних торгах).

Як передбачено статтею 7 Закону України «Про фермерське господарство» надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Відповідно до частин першої-третьої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Абзацом сімнадцятим частини другої статті 134 Земельного кодексу України (в редакції чинній до 02.04.2016 року) було передбачено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

Проте, Законом України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів» від 18.02.2016 року № 1012-VІІІ (набрав чинності 03.04.2016 року) внесено зміни до Земельного кодексу України, зокрема, виключено абзац сімнадцятий частини другої статті 134 Земельного кодексу України, який передбачав право передачі громадянам земельних ділянок державної чи комунальної власності для ведення, зокрема, фермерського господарства на безконкурентних засадах.

Тобто, з 03.04.2016 року передача громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства здійснюється не в порядку статті 123 Земельного кодексу України, а шляхом проведення земельних торгів.

У позовній заяві позивач та у судовому засіданні його представник зазначили, що відмова відповідача у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства суперечить вимогам частини третьої статті 134 Земельного кодексу України, якою передбачено, що земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу.

Однак суд не погоджується з вищенаведеним з огляду на наступне.

Так, відповідно до пункту «а» частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.

Частиною другою статті 31 цього кодексу визначено, що громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Аналогічна норма міститься у статті 13 Закону України «Про фермерське господарство».

Таким чином, суд погоджується з позицією представника відповідача про те, що оскільки позивач не є членом фермерського господарства, відтак надання останньому земельної ділянки для ведення фермерського господарства у розмірі земельної частки (паю) не є можливим.

Відповідно до частини першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, відмовляючи ОСОБА_3 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для передачі в оренду для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області відповідач діяв в межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, а тому підстави для визнання такої відмови незаконною та відповідно про зобов'язання відповідача вчинити дії відсутні.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Земельного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої складено 07 серпня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко