Справа № 200/3080/17
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2017-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/3080/17
Провадження № 2а/200/758/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" липня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську про визнання рішення недійсним та зобов'язання призначити пенсію, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську про визнання рішення недійсним та зобов'язання призначити пенсію.

Позовні вимоги обгрунтовані наступним.

Відповідач листом від 19.12.2016 року відмовив ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком в зв'язку з відсутністю необхідного страхового стажу на дату звернення, оскільки у наданій позивачкою трудовій книжці та дублікаті трудової книжки містяться виправлення імені, внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. У зв'язку з цим трудовий стаж позивачки був встановлений на підставі довідок, які підтверджені актами перевірок та первинними документами та становить 10 років 07 місяців 19 днів. Вважає дії відповідача такими, що порушують її права.

Позивач просить суд визнати недійсною відмову відповідача в призначенні позивачу пенсії за віком на підставі її заяви від 19 вересня 2016 року. Зобов'язати відповідача зарахувати трудовий стаж періоди роботи, вказані в трудовій книжці НОМЕР_2 від 01.08.1977 року та в дублікаті трудової книжки НОМЕР_1 від 24.02.1989 року, та призначити пенсію за віком позивачу з часу подання нею заяви про нарахування пенсії від 19 вересня 2016 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу у його відсутність, надав суду письмові заперечення на позов.

Заперечення обґрунтовані тим, що звернувшись із заявою про призначення пенсії, позивач надала трудову книжку НОМЕР_2 та дублікат трудової книжки НОМЕР_1, які містять виправлення в імені, внесені з порушенням п.2.13 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників». За таких обставин неможливо зарахувати в стаж періоди роботи, вказані в трудових книжках. Згідно довідок, які підтверджені актами перевірок та первинними документами, стаж позивача складається з:

- навчання з 01.09.1975 року по 21.07.1977 рік;

- роботи з 19.11.1980 року по 09.02.1981 рік;

- роботи з 07.05.1986 року по 16.07.1986 рік;

- роботи з 06.01.1987 року по 02.02.1989 рік;

- періоди з 08.06.1978 по 18.11.1980, з 10.02.1981 по 07.06.1981, з 01.03.1985 року по 06.05.1986, з 17.07.1986 по 05.01.1987 - догляд до трьох років за дітьми ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2;

- робота з 01.12.2012 по 08.11.2012;

- робота з 01.122012 по 30.04.2014 рік;

- робота з 01.08.2014 по 11.12.2014 рік;

- робота з 01.12.2015 року по 06.12.2015;

- робота з 01.01.2016 по 01.01.2016 рік.

На дату звернення до відповідача стаж роботи позивача становить 10 років 07 місяців 19 днів. Крім того, відповідачем були направлені запити до установ та організацій для підтвердження стажу роботи. Згідно документів, наданих Державним навчальним закладом Національний гірничий університет, відомості про роботу стосуються ОСОБА_2. Згідно з актом перевірки відповідача у Тресті реконструкції та розвитку м. Дніпропетровська також зазначена ОСОБА_2. З урахуванням зазначеного, просить у позові відмовити.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 10 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з особистою заявою і документами для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України № 1058 від 09.07.2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно вказаної статті, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема: 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року.

Позивачка народилася 19 грудня 1958 року, отже, на момент звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії їй виповнилось 57 років 6 місяців.

Позивачка надала відповідачу трудову книжку НОМЕР_2 видану 01.08.1977 року та дублікат трудової книжки НОМЕР_1 виданий 24.02.1989 року.

Листом від 19.12.2016 року № 13928/55/12 відповідач відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії, оскільки у наданій нею трудовій книжці та дублікаті трудової книжки містяться виправлення імені, внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. За таких обставин неможливо зарахувати в стаж періоди роботи, вказані в трудових книжках. Згідно довідок, які підтверджені актами перевірок та первинними документами та становить 10 років 07 місяців 19 днів.

Відповідно до п.2.11. «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім'я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до п.2.12. «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до п.2.13. вказаної Інструкції, зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім'я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім'я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім'я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

У запереченнях відповідача не конкретизовано, які саме виправлення він вважає зробленими з порушенням вимог «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників».

Судом встановлено, що в трудовій книжці НОМЕР_2 на титульному листі зроблено виправлення прізвища «ОСОБА_1» (російською мовою) на «ОСОБА_1» та на внутрішньому боці обкладинки зроблено посилання на документ, який став підставою для такого виправлення, а саме паспорт НОМЕР_3, виданий Жовтневий РОВД та наказ від 12.07.78 року, та завірено печаткою підприємства.

В подальшому у трудовій книжці НОМЕР_2 на титульному листі зроблено виправлення прізвища «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (російською мовою) та також зроблено посилання на внутрішньому боці обкладинки на відповідний документ, а саме свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_4 від 12.10.85 р., видане Кіровським ЗАГСом, та завірено печаткою підприємства.

В цій же трудовій книжці є виправлення імені «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», та зроблено посилання: «ім'я підтверджено згідно паспорту НОМЕР_5, виданого Шевченківським РВ у м. Дніпропетровську» та завірено печаткою відділу кадрів підприємства.

Всі виправлення, на думку суду, здійснені у відповідності з вимогами «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників».

Також у дублікаті трудової книжки НОМЕР_1, виданому 24.02.1989 року, на титульному листі міститься виправлення імені «ОСОБА_1» (російською мовою) на «ОСОБА_1», та на внутрішньому боці обкладинки зроблено посилання на документ, який став підставою для такого виправлення, а саме паспорт серія НОМЕР_5, запис завірено печаткою відділу кадрів підприємства, що на думку суду, також у повній мірі відповідає вимогам «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників».

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї відмови позивачу.

З врахуванням встановлених фактів на аналізуючи зазначені вище норми законодавства, суд прийшов до висновку про порушення відповідачем права позивача на призначення їй пенсії. На підставі чого порушене право підлягає судовому захисту, а позовні вимоги задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Таким чином, відмову Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпрі в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі її заяви від 19 вересня 2016 року слід визнати протиправною, оскільки виправлення, які містяться в трудовій книжці НОМЕР_2 та дублікаті трудової книжки НОМЕР_1, не порушують вимоги «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року, а отже, періоди роботи, зазначені у названих трудових книжках, мають бути зараховані у стаж роботи позивача для призначення пенсії за віком.

Суд також звертає увагу, що правильною назвою відповідача є - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» та постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 988.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 69-71, 86, 94, 99, 158-163, 255 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпрі про визнання рішення недійсним та зобов'язання призначити пенсію - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпрі в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі її заяви від 19 вересня 2016 року.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпрі зарахувати трудовий стаж ОСОБА_1 періоди роботи, вказані в трудовій книжці НОМЕР_2 від 01.08.1977 року та в дублікаті трудової книжки НОМЕР_1 від 24.02.1989 року, та призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з часу подання нею заяви про нарахування пенсії, тобто з 19 вересня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску