Справа № 607/7717/17
Суддя: Багрій Т. Я.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2017 Справа №607/7717/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючої судді Багрія Т.Я., з участю секретаря судового засідання Костинник О.П. у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши у письмову провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Тернопіль Департаменту Патрульної поліції про скасування постанови серії АР № 580554 від 09.06.2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту Патрульної поліції про скасування постанови серії АР №580554 від 09 червня 2017 року поліцейського Сорока Р.Р., якою до нього застосовано адміністративне стягнення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень. В обґрунтування вимог позивач вказав, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства, а обставини викладені у постанові не відповідають дійсності та не підтвердженні жодними доказами, оскільки 09 червня 2017 року в 09 год.10 хв. на вул.С.Бандери ним було увімкнено світловий покажчик повороту відповідного напрямку руху. На місці зупинки працівник поліції його вимогу про надання для огляду відео, яким би підтверджувалось вчинення ним адміністративного правопорушення залишив без задоволення. Крім того, ним було надано письмові пояснення про відсутність з його боку будь-яких порушень правил дорожнього руху та відсутність доказів на підтвердження факту вчинення ним даного правопорушення. Позивач заперечує факт порушення ним п.9.2б Правил дорожнього руху та відповідно вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Посилаючись на наведене він просить скасувати постанову серії АР № 580554 від 09.06.2017 року.

З постанови поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Тернополі ДПП капітана поліції Сороки Р.Р. від 09 червня 2017 року слідує, що до ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, тому що він 09 червня 2017 року в 09 год.10 хв. на вул.С.Бандери в м.Тернополі керував транспортним засобом «TOYOTA AURIS» р.н.НОМЕР_1 та перед перестроюванням не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, тобто порушив вимоги п.9.2б Правил дорожнього руху. Цього ж дня на місці зупинки транспортного засобу 09 червня 2017 року по вул.С.Бандери в м.Тернополі уповноваженою особою відповідача винесено оскаржувану постанову.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні докази прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 інкриміновано вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, зокрема, що він перед перестроюванням не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п. 9.2. б Правил дорожнього руху України.

Відповідно до положень п.9.2 (б) ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідач як суб'єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення. Відповідачем на підтвердження доводів викладених у оскаржуваній постанові та на спростування доводів позивача щодо відсутності з його боку порушень п. 9. 2 б Правил дороджнього руху України будь-яких доказів суду надано не було.

В силу вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів.

Судом встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення вищевказані положення закону дотримані не були, свідченням чого є як відсутність посилання на докази в самій оскаржуваній постанові, так і відсутність яких-небудь додатків до постанови на основі яких посадова особа встановила наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 вчинено дії, які слід кваліфікувати за ч.2 ст.122 КУпАП.

Крім того, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови так і позовної заяви оскаржувана постанова була винесена відповідачем безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу.

Згідно з вимогами ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення ч.1 ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у п.1 вказав, що положення ч.1 ст.276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Положеннми ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП визначено вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

До вказаного переліку стаття 122 КУпАП не належить та з оскаржуваної постанови вбачається, що особа оспорює допущення нею правопорушення.

Крім цього, відповідно до вимог п.3 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності має бути доведена належними доказами, а не грунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи твердження позивача ОСОБА_1 про те, що він 09 червня 2017 року о 09 год.10 хв. по вул.С. Бандери в м.Тернополі, керуючи транспортним засобом «TOYOTA AURIS» р.н.НОМЕР_1 не порушував п.9.2 (аб) ПДР, оскільки ввімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, а також відсутність будь-яких доказів, які б спростовували його твердження, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наявних у справі доказів та вимог чинного законодавства суд прийшов до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП належним чином не доведена, а твердження позивача не спростовані. З врахуванням наведеного позов слід задовольнити.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 22, 122, 247, 251, 258 КУпАП, рішенням Конституційного суду України у справі №5-рп/2015 від 26.05.2015 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14, п.33.5.5 ПДР України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Тернопіль Департаменту Патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 580554 від 09.06.2017 року задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №580554 від 09 червня 2017 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Постанову суду першої інстанції може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд з дня проголошення постанови. Якщо постанову було ухвалено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяТ. Я. Багрій