Справа № 805/1555/17-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2017 р. Справа №805/1555/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:13:30

Донецький окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Христофорова А.Б.,

при секретарі Нестеренко Н.Л.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства ДТЕК Шахта комсомолець Донбасу до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 27.12.2016 року про зобовязання сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 5 483 351,19 грн за порушення строку сплати суми грошового зобовязання з податку на додану вартість, № від 27.12.2016 року про зобовязання сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 67 597,22 грн за порушення строку сплати суми грошового зобовязання з податку на додану вартість, № від 27.12.2016 року про зобовязання сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 186 55,10 грн за порушення строку сплати суми грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств, обґрунтовуючи вимоги тим, що спірні податкові повідомлення-рішення суперечать нормам чинного законодавства, посилаючись на норми Податкового кодексу України, Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 2 вересня 2014 року № 1669-VІІ (надалі - Закон № 1669-VII), розпорядження Кабінету міністрів України Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція від 2 грудня 2015 року № 1275-р (надалі Розпорядження № 1275-р). Також зазначає, що податкові повідомлення-рішення прийняті без урахування фактичних обставин, з огляду на що є неправомірними та підлягають скасуванню. Посилається на наявність сертифікату (висновок) Торгово-промислової палати, яким засвідчено для позивача факт настання непереборної сили з 14 квітня 2014 року.

Представник позивача до судового засідання не зявився, через відділ документообігу та архівної роботи суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, через відділ документообігу та архівної роботи суду надав письмове заперечення на адміністративний позов, мотивуючи тим, що в ході перевірки встановлено порушення граничного строку сплати податку на прибуток та податку на додану вартість, у відповідності до чого застосовано штрафні санкції, зазначає, що наявний у позивача ОСОБА_1 ТПП про засвідчення настання обставин непереборної сили, надає право звернутися до податкового органу з заявою про продовження граничних строків подання податкової звітності та зміни строків спати податків, зборів (обовязкових платежів), а також для списання податкового боргу, що виник унаслідок обставин непереборної сили. З огляду на зазначене просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

У відповідності до приписів ч.2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, Приватне акціонерне товариство ДТЕК Шахта комсомолець Донбасу (, юридична адреса: 85000, Донецька обл., місто Добропілля вулиця Київська, будинок 1), пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації є юридичною особою, зазначене вбачається з Єдиного державного реєстру, безоплатний доступ до яких забезпечується на підставі Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 10.06.2016р. № 1657/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 червня 2016р. за № 839/28969.

Відповідач, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, згідно ст. 48 КАС України здатний особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки та діє в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків, є субєктом владних повноважень

Судом встановлено, що позивачем 20.10.2015 року подано податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2015 року, з самостійно визначеною сумою податкового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 36 657 854,00 грн.

21.12.2015 року позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2015 року, з самостійно визначеною сумою податкового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 3 297 654,00 грн.

27.02.2014 року позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток приватних підприємств за 2013 рік з самостійно визначеною сумою податкового зобовязання у сумі 80 369 944,00 грн, щомісячний авансовий внесок складав 6 691 346,00 грн.

25.03.2014 року позивач подав уточнену податкову декларації з податку на прибуток приватних підприємств за 2013 рік, з самостійно визначеною сумою податкового зобовязання у сумі 80 369 474,00 грн. та суму щомісячного авансового внеску з податку на прибуток 6 697 495,00 грн. Зменшення нарахованої суми податку на прибуток за 2013 рік за уточнюючою податковою декларацією складає 158 879 332,00 грн (рядок 13ЗП) та задеклароване відємне значення суми податку на прибуток становить -78 509 389,00 грн (рядок 14).

06.12.2016 року податковим органом проведена камеральна перевірка Приватного акціонерного товариства ДТЕК Шахта комсомолець Донбасу з питання своєчасності сплати зобовязань з податку на додану вартість у 2015 року та 2016 року та авансових внесків з податку на прибуток терміном сплати 28.02.2015 року за результатами якої складено акт № 786/28-01-40-01-05508186 від 06.12.2016 року.

Висновки акту полягають у порушенні товариством п.57.1 ст.57 ПК України від 02.12.10 №2755, в частині несвоєчасної сплати податкового зобовязання з податку на додану вартість у 2015 року та 2016 року у сумі 54 833 511,91 грн із затримкою до 30 календарних днів, у сумі 337 986,08 грн. із затримкою більше 30 календарних днів та у порушенні пп. 16.1.4 п.16.1 ст.16, п.57.1 ст.57 (у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року), з урахуванням пп.49.18.1 п.49.18 ст. 49 ПК України, п.9 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України, в частині несвоєчасної сплати суми узгоджених грошових зобовязань авансових внесків з податку на прибуток підприємств згідно податкових декларацій з податку на прибуток підприємств ПрАТ «ДТЕК Шахта комсомолець Донбасу» за 2013 рік № від 27.02.2014 (звітна) та № від 25.03.2014 (уточнююча) у загальній сумі 1 860 551,00 грн з затримкою 11 календарних днів.

Не погодившись з висновками акту перевірки, позивачем подано заперечення від 19.12.2016 року. Відповідач листом №14099/10/28-01-10-01-98 від 29.12.2016 року надав відповідь, в якій зазначено, що акт перевірки № 786/28-01-40-01-05508186 від 06.12.2016 року відповідає вимогам чинних нормативно-правових актів.

На підставі зазначеного акту податковим органом сформовано податкові повідомлення-рішення № № від 27.12.2016 року про зобовязання сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 5 483 351,19 грн за порушення строку сплати суми грошового зобовязання з податку на додану вартість, № від 27.12.2016 року про зобовязання сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 67 597,22 грн за порушення строку сплати суми грошового зобовязання з податку на додану вартість, № від 27.12.2016 року про зобовязання сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 186 55,10 грн за порушення строку сплати суми грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств.

13.01.2017 року позивачем на зазначені податкові повідомлення-рішення подано скаргу. Рішенням Державної фіскальної служби України №5331/6/99-99-11-03-01-25 від 17.03.2017 року скаргу платника податків залишено без задоволення, а податкові повідомлення рішення - без змін.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Враховуючи внесення змін у законодавство, при вирішенні справи судом використовуються відповідні норми закону, які діяли в період виникнення спірних відносин.

Спірним питанням даного позову є правомірність складання податковим органом податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних санкцій.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог пункту 87.1 стптті 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов'язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов'язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

Сплату грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4 1 статті 43 цього Кодексу;

в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Пунктом 58.1 статті 58 ПК України передбачено, що у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Згідно із пунктом 58.2 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом на підставі акту перевірки сформовані спірні податкові повідомленнярішення про застосування штрафних санкцій за порушення строку сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств.

Відповідно до ст. 203 ПК України, податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний(податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобовязання, зазначена платником платежу в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем своєчасно подано податкову звітність з податку на додану вартість, сплата податку була здійснена з урахуванням наступного.

Підпунктом 200-1 п.5 ст. 200-1 ПК України, з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобовязань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобовязань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобовязань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Згідно п.200.2 ст. 200 ПК України, для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобовязань, перераховує суми податку до бюджету.

Як вбачається з наданих документів, податок на додану вартість за податковою декларацією: за вересень 2015 року від 20.10.2015 року у сумі 36 657 854,00 грн сплачено 30.10.2015 року - платіжні доручення від 30.10.2015 року № на суму 16 657 854,00 грн та від 30.10.2015 року № на суму 20 000 000,00 грн; за листопад 2015 року у сумі 3 297 654,00 грн сплачено 25.12.2015 року - дані з системи електронного адміністрування ПДВ: витяг щодо залишку коштів на електронному рахунку платника ПДВ від 24.12.2015 року №24316120 сума складала 27 344 927,00 грн від 25.12.2015 року №25316141 сума складала 24 047 273,00 грн(27 344 927,00 грн -24 047 273,00 грн = 3 297 654,00 грн).

З зазначеного вбачається, що позивач використав кошти на електронному рахунку ПДВ, як джерело сплати податкового зобов'язання з податку на додану вартість.

Отже, позивачем своєчасно було здійснено олдату податку на додану вартість, без порушення гранічних строків сплати, як зазначає відповідач.

Згідно п.137.4 ст. 137 ПК України, податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем своєчасно подано податкову звітність з податку на прибуток підприємств, сплата податку була здійснена з урахуванням наступного.

Так, згідно п. 43.1-43.5 ст. 43 ПК України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобовязань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Отже, платник податків має право подати заяву протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми, та необмежений двадцятиденним строком подання заяви, як зазначає відповідач, зазначений двадцятиденний строк стосується порядку подання контролюючим ораном висноку про повернення коштів.

Позивач, скориставшись правом на повернення надміру сплачених грошових зобовязань, відповідно до вимог п. 43.3 ст. 43 ПК України, подав до податкового органу, в даному випадку, заяву №171 від 27.02.2015 року, у звязку з наявною переплатою у сумі 2 527 315,00 грн зарахувати надміру сплачений платіж з податку на прибуток у сумі 1 860 551,00 грн у рахунок погашення грошового зобові сплати авансового внеску з податку на прибуток за лютий 2015 рік. Проте зазначене податковим органом було проігноровано, та погашення грошового зобов'язання - авансового внеску з податку на прибуток за лютий 2015 року здійснено за рахунок відємного значення згідно податкового декларації з податку на прибуток за 2014 рік від 28.02.2015 року №.

Як вбачається з наданих документів, податок на прибуток підприємства за 2013 рік погашено за рахунок наявної переплати у сумі 78 509 389,00 грн відповідно до уточнюючої декларації від 25.03.2014 року та за рахунок надміру сплачених платежів з податку на прибуток у сумі 1 860 551,00 грн у рахунок погашення грошового зобові сплати авансового внеску з податку на прибуток за лютий 2015 рік, однак погашення було здійснено за рахунок відємного значення згідно податкового декларації з податку на прибуток за 2014 рік від 28.02.2015 року №.

Стосовно правомірності застосування штрафних санкцій, суд виходить з насутпного.

Як вбається з акту перевірки, податковим органом було виявлено несвоєчасну сплату податкового зобов'язання за податковими деклараціями, а також за Рішеннями про розстрочення податкового боргу №67 та №268.

Позивачем у позовній заяві було зазначено, що про Рішення №67 та №268 йому взагалі нічого не відомо, відповідачем на підтвердження наявності зазначених Рішень доказів не надано.

Суд зауважує, що відповідно до п.3.9 Наказу Міністерства доходів і зборів "Про затвердження Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (податкового боргу) платників податків" від 10.10.2013 року №574 На розстрочені (відстрочені) грошові зобовязання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобовязання (податкового боргу).

Крім того, з огляду на ситуацію, що склалася у Східному регіоні України, Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 02 вересня 2014 року прийнято Закон України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції № 1669-VII (далі Закон № 1669-VII), згідно до ст. 1 якого період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На виконання Закону № 1669-VII розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Так, згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р місто Добропілля Донецької області включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Податковим органом застосовано штрафні санкції за порушення граничних строків сплати суми грошового зобовязання з податку на прибуток та податку на додану вартість, що є відповідальністю за невиконання(неналежне виконання) податкових зобов'язань.

Стаття 10 Закону України № 1669 передбачає, що єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує форс-мажорні обставини, як підставу для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) своїх податкових зобовязань є наявність у такого субєкта господарювання ОСОБА_1 ТПП про засвідчення форс мажорних обставин.

Таким чином ОСОБА_1 ТПП є документом, що засвідчує настання обставин непереборної сили при вирішенні питання про звільнення від нарахування штрафних санкцій та пені з 14 квітня 2014 року з боку податкових органів.

Позивачем надано сертифікат Торгово-промислової палати України від 05 вересня 2014 року № 2886/05-4 та сертифікат Торгово-промислової палати України від 05 вересня 2014 року № 2890/05-4, яким товариству засвідчено настання обставин непереборної сили з 14.04.2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обовязкових платежів.

Отже, позивач є звільненим від нарахування штрафних санкцій та пені з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Також, суд враховує, що контролюючим органом було порушено порядок проведення перевірки податкової звітності, що призвело до порушень з боку податкового органу принципу верховенства права, оскільки законодавство повинно бути доступним для платників податків, та таким, щоб особа могла передбачити його наслідки.

Згідно з пп. 20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України контролюючи органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючи органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

Основним завданням камеральної перевірки є перевірка складання податкових декларацій і розрахунків, що включає в себе арифметичний підрахунок підсумкових сум податкових зобовязань, що підлягають сплаті до відповідного бюджету або бюджетному відшкодуванню, та перевірка правильності застосування ставок податків і податкових пільг, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; виявлення арифметичних або методологічних помилок.

Так, пп. 75.1.1 п. 75.1 ст.75 ПК України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Відповідно до п. 76.1, п. 76.2 ст. 76 Кодексу камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до приписів п.86.2 ст.86 Кодексу за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Разом з тим, слід зазначити, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Документальною невиїзною позаплановою електронною перевіркою за заявою платника податків (далі - електронна перевірка) вважається перевірка, що проводиться на підставі заяви, поданої платником податків з незначним ступенем ризику, визначеним відповідно до пункту 77.2 статті 77 цього Кодексу, до контролюючого органу, в якому він перебуває на податковому обліку. Заява подається за 10 календарних днів до очікуваного початку проведення електронної перевірки, але не раніше офіційного повідомлення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, про запровадження проведення такої перевірки для відповідних платників податків: які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності; субєктів господарювання мікро-, малого; середнього підприємництва; інших платників податків. Форма заяви, порядок її подання, прийняття рішення про проведення електронної перевірки встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Підпунктами 79.1 та 79.2 ст.79 ПК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Приписами п.86.2 ст.86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

З огляду на вказані положення податкового законодавства, процедура проведення камеральної перевірки не вимагає рішення про проведення перевірки, направлення на її проведення, повідомлення платника податків та присутності його представника.

Слід зазначити, що предметом камеральної перевірки є правильність складання податкових декларацій з податку на прибуток та податку при додану вартість, а тому документами що мають відношення до такої перевірки є саме податкова звітність платника податків з податку на прибуток та податку на додану вартість і ніяка інша, а у разі, якщо при проведенні камеральної перевірки, буде виявлено факт порушення податкового законодавства, податковий орган має право призначити та провести документальну перевірку (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) підприємства.

Згідно з частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Недотримання умов та порядку проведення перевірки тягне за собою відсутність правових наслідків такої у вигляді прийнятих податкових повідомлень-рішень від 24.10.2016 року № НОМЕР_1; № НОМЕР_2; №; № НОМЕР_3; №; №

Вказаний висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, викладеною в Постанові від 27.01.2015 р. у справі № 21-425а14, згідно якої, дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути належною підставою проведення перевірки. Невиконання таких вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Європейський суд з прав людини зазначає, що важливо усвідомлювати, що принцип верховенства права охоплює не лише змістовий аспект, але й процедурний аспект, який базується на вимогах відповідності правотворчої та правозастосовної практики певним стандартам, як-от: заборона зворотної дії закону, вимога ясності та несуперечності закону.

Таким чином, приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення на підставі проведеної камеральної перевірки, податковий орган не діяв на підставі, в межах та у спосіб наданих йому законодавством повноважень.

Суд має визначити та забезпечити справедливу рівновагу між інтересами відповідної особи та необхідністю підтримання ефективної системи податкового контролю платників податків, тобто регулювати відповідність втручання контролюючого органу у господарську діяльність підприємства легітимній меті такого втручання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що станом на момент розгляду даної справи відповідач, який є суб'єктом владних повноважень при складані спірних податкових повідомлень-рішень, діяв без урахування усіх обставин, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення та без дотримання принципу верховенства права.

У відповідності до ст.ст. 71, 86 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повноту та об'єктивному дослідженні.

Суд не приймає доводи відповідача зазначені в заперечені на адміністративний позов, оскільки вони не ґрунтуються на чинному законодавстві.

Відповідачем по справі правомірність прийнятих спірних податкових повідомлень - рішень не доведена, отже, спірні податкові повідомлення-рішення винесені податковим органом безпідставно та необґрунтовано, у відповідності до чого є протиправними.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства ДТЕК Шахта комсомолець Донбасу до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС № № від 27.12.2016 року про зобовязання сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 5 483 351,19 грн за порушення строку сплати суми грошового зобовязання з податку на додану вартість.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС № від 27.12.2016 року про зобовязання сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 67 597,22 грн за порушення строку сплати суми грошового зобовязання з податку на додану вартість.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС № від 27.12.2016 року про зобовязання сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 186 55,10 грн за порушення строку сплати суми грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств.

Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства ДТЕК Шахта комсомолець Донбасу () витрати по сплаті судового збору у розмірі 86 055 (вісімдесят шість тисяч пятдесят пять) грн 00 коп.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 31.07.2017 року.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 03.08.2017 року.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає, до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Христофоров А.Б.