Справа № 308/5473/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/8215/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Довгополова О.М., Святецького В.В.

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах громадянина Вєтнаму ОСОБА_3 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 червня 2017 року у справі № 308/5473/17 за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Вєтнаму ОСОБА_3 про примусове видворення та затримання, -

В С Т А Н О В И В:

09 червня 2017 року позивач - Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду із позовом громадянина Вєтнаму ОСОБА_3, про примусове видворення, посилаючись на те, що 07.06.2017 року відповідач був затриманий прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Ужгород» за спробу незаконного колективного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку поза межами пункту пропуску. На момент затримання вказана особа не представила документів, що посвідчують особу.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 червня 2017 року позов задоволено. Примусово видворено громадянина Вєтнаму ОСОБА_3 за межі території України.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та не встановлення всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що обов'язковими обставинами, що передують видворенню іноземця є: прийняття рішення компетентним органом про примусове видворення; наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішення про видворення, проте рішення компетентного органу про видворення відповідачу не вручалось. Крім того, судом не враховано рекомендації міжнародних організацій щодо обмеження повернення окремих соціальних груп.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 07.06.2017 року громадянин Вєтнаму ОСОБА_3, був затриманий прикордонним нарядом відділу прикордонної служби «Ужгород» за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза межами пункту пропуску. На момент затримання документів, що посвідчують особу, не мав.

Начальником Чопський прикордонного загону відносно відповідача було прийнято рішення про примусове повернення за межі України.

Однак відповідач територію України не покинув, в зв'язку з відсутністю у нього документів, що дають право на перетин Державного кордону як України, так і інших країн, та відсутністю достатніх коштів.

Відповідно до п.1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150 іноземці, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, також підлягають примусовому видворенню, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців відсутній договір про реадмісію.

Згідно з положеннями пункту 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VI (далі - Закон № 3773) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Тобто примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

09 червня 2017 року начальником відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі України, та враховуючи, що у останнього відсутні документи, які б надавали йому право офіційно вибути за межі України, родичів на території України немає, наявний намір потрапити до країн Західної Європи, тому прийнято рішення про подачу позову про примусове видворення.

З вказаним рішенням відповідач ознайомлений на зрозумілій мові, що засвідчується його підписом та підписом перекладача, а тому заперечення представника відповідача про ненадання підзахисному такого рішення є необґрунтованими.

Відповідно до ч.2, 4 ст. 5 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» від 08.07.2011 року № 3671-VI особа, яка з наміром бути визнаною біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, під час в'їзду в Україну незаконно перетнула державний кордон України, повинна без зволікань звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Особа, зазначена в частині другій цієї статті, не несе відповідальності за незаконне перетинання державного кордону України, якщо вона без зволікань звернулася із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Встановлено, що відповідач не звертався за захистом в Україні, оскільки його метою є потрапити до Європи для покращення умов проживання.

Також відповідачем жодних доказів не підтвердження того, що загрожує реальна небезпека життю чи здоров'ю відповідача в країні походження (у зв'язку із належністю до певної соціальної групи чи політичних переконань, за ознаками віросповідання, національності) суду не надано.

Окрім того, до апеляційного адміністративного суду Чопським прикордонним загоном Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України надано протокол уточнених анкетних даних затриманого від 11.07.2017 року, з якого вбачається, що під час роботи із затриманим останній був ідентифікований як громадянин Вєтнаму ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також з поданих документів, а саме акту про повернення пасажира встановлено, що громадянин Вєтнаму ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 повернувся до Вєтнаму 19.07.2017 року, що підтверджується відміткою Державної прикордонної служби. Вказані обставини ставлять під сумнів дотримання порядку укладення договору про надання правової допомоги без дати його укладення та перекладу на мову, зрозумілу заявнику.

Оскільки позивачем подано позов на виконання обов'язку передбаченого Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а судом встановлено, що наявні підстави для видворення відповідача та відсутні обставини, які б перешкоджали такому видворенню, суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції вірними.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 41, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах громадянина Вєтнаму ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 червня 2017 року у справі № 308/5473/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький
Повний текст судового рішення

виготовлено 31.07.2017 року.