Справа № 825/1004/13-а
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2017-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2017 року м. Чернігів Справа № 825/1004/13-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

представника позивача - Лутай Н.М.,

представника відповідача - Ананка Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рік" до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рік» (далі - ТОВ «Рік») звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Державної податкової служби (далі - ДПІ у м. Чернігові ДПС) і просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 11.03.2013 № .

Свої вимоги мотивує тим, що прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 5 733 774,00 грн. (за основним платежем 5 316 327,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 417 447,00 грн.) є протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки позивачем при здійсненні господарської діяльності не було допущено порушень Податкового кодексу України та Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Так, за період з липня 2011 року по червень 2012 року товариство мало фінансово-господарські відносини з поставки товару, а саме скетч-карток поповнення рахунків та стартових пакетів мобільних операторів, із ТОВ «Марк-Сет», ТОВ «Метеко ЛП», ТОВ «Мілл-Груп», ТОВ «МСК-Трейдінг» та ТОВ «КА Паріс». Всі первинні документи із операцій з постачання товарів були оформлені належним чином відповідно до вимог, викладених в п. 1 та п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та податкову звітність в Україні», а також описані в акті перевірки. ТОВ «Рік» включило та задекларувало всі операції щодо реалізації продукції контрагентам в деклараціях про прибуток підприємства, згідно вимог чинного законодавства України, і сплатило всі податки до бюджету, самостійно визначивши зобов'язання в деклараціях по податку на прибуток та податку на додану вартість. Зазначив, що доставка товару вищезазначеним підприємствам позивачем здійснювалась на власному транспорті, а тому товарно-транспортні накладні не є обов'язковими документами для здійснення перевезення.

Враховуючи наведене вважає, що у податкового органу були відсутні підстави для збільшення товариству суми грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зазначив що відповідачем під час здійснення перевірки не було доведено отримання ТОВ «Рік» доходу у вигляді безповоротної фінансової допомоги, тому у податкового органу відсутні підстави для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою суду від 15.11.2016, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, здійснено заміну відповідача на належного, а саме: із ДПІ у м. Чернігові ДПС на її правонаступника - Чернігівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, надав додаткові пояснення та зазначив, що працівниками ДПІ у м. Чернігові ДПС була проведена планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011 по 30.09.2012. За результатами складено акт перевірки, в якому зазначено, що ТОВ «Марк-Сет», ТОВ «Метеко ЛП», ТОВ «Мілл-Груп», ТОВ «МСК-Трейдінг» та ТОВ «КА «Паріс» були створені для здійснення незаконної діяльності, а не з метою здійснення господарської діяльності та одержання прибутку. Зокрема, незнаходження вищезазначених контрагентів за місцем реєстрації, відсутність у зазначених підприємств трудових ресурсів, непричетність до створення та діяльності засновників та службових осіб даних підприємств, відсутність наміру здійснювати господарську діяльність зазначених підприємств, а здійснення незаконної діяльності - фіктивного підприємництва, свідчить про відсутність реальності здійснення операцій з придбання зазначеними підприємствами протягом 2011-2012 років електронних ваучерів та скетч-карток поповнення рахунку від позивача. В обґрунтування вказаної позиції посилався на постанови слідчих про відкриття кримінального провадження, протоколи допиту свідків, постанову Подільського районного суду м. Києва та практику Верховного Суду України.

Враховуючи наведене вважає, грошові кошти, що надійшли у період з 01.07.2011 по 30.06.2012 на рахунки позивача від вищевказаних товариств на загальну суму 53 886 459,25 грн. - є безповоротною фінансовою допомогою, оскільки зазначена сума грошових коштів, отримана позивачем від зазначених товариств не за придбані товари (не на виконання укладених договорів на постачання товарів). Так, отримані позивачем кошти не передбачають відповідної компенсації (оскільки товар фактично не було придбано) та повернення таких коштів, а тому винесене податкове повідомлення-рішення є правомірним.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, висновок експерта, суд вважає, що позов має бути задоволений, з таких підстав.

ТОВ «Рік» зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 06.03.1997 внесено відповідний запис; свою діяльність здійснює на підставі статуту, затвердженого загальними зборами учасників (а.с. 63, 66-67, 68-77 Т.1). Позивач з 18.03.1997 взятий на податковий облік в ДПІ у м. Чернігові, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків від 02.01.2013 № 6210/18-317 (а.с.64 Т.1). Згідно Свідоцтва № 33914014 про реєстрацію платника ПДВ позивач з 10.04.2003 є платником ПДВ (а.с. 65 Т.1).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців видами діяльності позивача за КВЕД є: 46.49 оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.19 інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 82.99 надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.; 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 73.20 дослідження кон'юнктури ринку та виявлення громадської думки.

Судом встановлено, що на підставі направлень від 10.12.2012 № 3697, № 3698, № 3699, № 3700, від 20.12.2012 № 3918, від 14.01.2013 № 161 та відповідно до вимог статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України працівниками податкового органу проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Рік» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011 по 30.09.2012, відповідно до затвердженого плану перевірки. Перевірку проведено в період із 10.12.2012 по 06.02.2013 з відома директора товариства та в присутності головного бухгалтера.

За результатами перевірки складено акт від 20.02.2013 № 454/22/24558646 (а.с. 10-35 Т.1).

Перевіркою встановлено порушення позивачем, у тому числі:

п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, п. 2 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого занижено податок на прибуток всього в сумі 5 316 327,00 грн., у тому числі: за ІІІ квартал 2011 року в сумі 2 106 409,00 грн., за ІV квартал 2011 року в сумі 1 540 129,00 грн., за І квартал 2012 року в сумі 912 584,00 грн., за ІІ квартал 2012 року в сумі 757 205,00 грн., та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування, що підлягає патентуванню на суму 442 821,00 грн., у тому числі за ІІІ квартал 2012 року в сумі 442 821,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним актом перевірки позивачем 26.02.2013 подано заперечення № 107, однак ДПІ у м. Чернігові ДПС 05.03.2013 надано відповідь № 3859/10-22-215, якою заперечення позивача залишено без задоволення (а.с. 79-81, 82-87 Т.1).

На підставі акту перевірки ДПІ у м. Чернігові ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.03.2013 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 5 733 774,00 грн. (за основним платежем 5 316 327,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 417 447,00 грн.) (а.с.8 Т.1).

Судом встановлено, що протягом тривалого часу основним видом діяльності позивача була оптова та роздрібна торгівля скретч-картками та стартовими пакетами мобільних операторів України. У зв'язку із наведеним, між позивачем та операторами мобільного зв'язку ПрАТ «Київстар», ПрАТ «МТС-Україна2, ТОВ «Астеліт» було укладено договори на поставку товарів.

Так, в 2011 році ТОВ «Рік» від ПрАТ «Київстар» було отримано товар на суму 51 245 265,00 грн., від ПрАТ «МТС-Україна» на суму 16 732 935,00 грн., від ТОВ «Астеліт» на суму 4 399 949,00 грн. Із січня по червень 2012 року отримано товар від ПрАТ «Київстар» на суму 6 100 830,00 грн., від ПрАТ «МТС-Україна» на суму 2 476 161,00 грн., від ТОВ «Астеліт» на суму 4 492 098,00 грн. Вказані господарські операції відображені бухгалтерськими проводками: надходження по Дебету рахунку № 281 та Кредиту рахунку № 631, надходження грошових коштів по Дебету рахунку № 631 та Кредиту рахунку № 311.

В період з 01.07.2011 по 30.06.2012 позивач мав фінансово-господарські відносини з поставки товару із ТОВ «Марк-Сет», ТОВ «Метеко ЛП», ТОВ «Мілл-Груп», ТОВ «МСК-Трейдінг», ТОВ «КА «Паріс». З вищевказаними товариствами ТОВ «Рік» було укладено договори поставки продукції, а саме: скретч-карток поповнення рахунків, стартових пакетів та ваучерів мобільних операторів.

Щодо відносин із ТОВ «Марк-Сет» судом встановлено таке.

03.10.2011 між ТОВ «Рік» (постачальник) та ТОВ «Марк-Сет» (покупець), в особі директора ОСОБА_3, було укладено договір поставки № 49, підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками товариств (а.с. 133 Т.1).

Відповідно до умов договору постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строки) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і оплатити його. Предметом поставки є визначені родовими ознаками вироби з найменуванням, зазначеним у прейскурантах постачальника (пп. 1.1, 1.2 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору, асортимент, кількість товару, ціна та вартість кожної партії товару поставки товару визначається сторонами на підставі специфікації і уточнюється в момент вибірки покупцем товарів на складі постачальника. Передача товару від постачальника покупцю здійснюється за видатково-прибутковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість товару, що постачається. Дата вказана покупцем у видатково-прибутковій накладній про прийняття товару, є датою поставки товару постачальником (пп. 4.1 Договору).

Оплата здійснюється розмірі повної вартості поставленої партії товару шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника, вказаний у реквізитах постачальника в цьому договорі (пп. 6.2).

На виконання умов договору позивачем поставлено ТОВ «Марк-Сет» продукцію (стартові пакети, скретч-картки, ваучери), про що складено видаткові накладні (а.с. 134-138 Т.1).

На суму податкових зобов'язань з податку на додану вартість ТОВ «Рік» виписано контрагенту податкові накладні (а.с. 139-143 Т.1).

Розрахунок між сторонами здійснено у безготівковій формі, що підтверджується виписками з рахунку. Господарська операція з ТОВ «Марк-Сет» належним чином відображена позивачем в бухгалтерському обліку проводками у 4 кварталі 2011 року: реалізація по Дебету рахунку № 361 та Кредиту рахунку № 702, надходження грошових коштів по Дебету рахунку № 311 та Кредиту рахунку № 361 (а.с. 144-159 Т.1).

Згідно даних регістрів бухгалтерського обліку: оборотно-сальдової відомості по рахунку № 361, картки по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», за період жовтень-грудень 2011 року ТОВ «Рік» відображено реалізацію ТОВ «Марк-Сет» товару на загальну суму 470 300,00 грн. Реалізація (рух) продукції в кількості 29 620 шт. на суму 470 300,00 грн. відображена товариством по рахунку 28 «Товари» (контрагент ТОВ «Марк- Сет») (а.с. 107-171 Т.6).

Щодо відносин із ТОВ «КА «Паріс» судом встановлено таке.

28.10.2011 між ТОВ «Рік» (постачальник) та ТОВ «КА «Паріс» (покупець), в особі директора Зіненка О.А., було укладено договір поставки № 52, підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками товариств (а.с. 88 Т.1).

Відповідно до умов договору постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строки) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і оплатити його. Предметом поставки є визначені родовими ознаками вироби з найменуванням, зазначеним у прейскурантах постачальника (пп. 1.1, 1.2 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору, асортимент, кількість товару, ціна та вартість кожної партії товару поставки товару визначається сторонами на підставі специфікації і уточнюється в момент вибірки покупцем товарів на складі постачальника. Передача товару від постачальника покупцю здійснюється за видатково-прибутковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість товару, що постачається. Дата вказана покупцем у видатково-прибутковій накладній про прийняття товару, є датою поставки товару постачальником (пп. 4.1 Договору).

Оплата здійснюється розмірі повної вартості поставленої партії товару шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника, вказаний у реквізитах постачальника в цьому договорі (пп. 6.2).

В період з жовтня по листопад 2011 року на виконання умов договору позивачем поставлено ТОВ «КА «Паріс» продукцію (скретч-картки, ваучери), про що складено видаткові накладні (а.с. 89, 90 Т.1).

На суму податкових зобов'язань з податку на додану вартість ТОВ «Рік» виписано контрагенту податкові накладні (а.с. 91-92 Т.1).

Розрахунок між сторонами здійснено у безготівковій формі, відповідно до платіжного доручення від 22.11.2011 № 89, що підтверджується виписками з рахунку. Господарська операція з ТОВ «Марк-Сет» належним чином відображена позивачем в бухгалтерському обліку проводками у 4 кварталі 2011 року: реалізація по Дебету рахунку № 361 та Кредиту рахунку № 702, надходження грошових коштів по Дебету рахунку № 311 та Кредиту рахунку № 361 (а.с. 93-95 Т.1).

За даними бухгалтерського обліку по рахунку № 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» ТОВ «Рік» відображено реалізацію електронних ваучерів та скетч-карток поповнення рахунку ТОВ «КА «Паріс» у 4 квартал 2011 року на загальну суму 534 065,25 грн. Реалізація подукції ТОВ «Рік» підтверджується даними руху електронних ваучерів по рахунку № 28 «Товари» (контрагент TOB «КА «Паріс») в кількості 29 010 шт. на суму 534 065,25 грн., заборгованість відсутня (а.с. 107-171 Т.6).

Щодо відносин із ТОВ «Метеко ЛП» судом встановлено таке.

25.08.2010 між ТОВ «Рік» (постачальник) та ТОВ «Метеко ЛП» (покупець), в особі директора Чувальського А.Є., було укладено договір поставки № 26, підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками товариств (а.с. 107 Т.2).

Відповідно до умов договору постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строки) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і оплатити його. Предметом поставки є визначені родовими ознаками вироби з найменуванням, зазначеним у прейскурантах постачальника (пп. 1.1, 1.2 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору, асортимент, кількість товару, ціна та вартість кожної партії товару поставки товару визначається сторонами на підставі специфікації і уточнюється в момент вибірки покупцем товарів на складі постачальника. Передача товару від постачальника покупцю здійснюється за видатково-прибутковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість товару, що постачається. Дата вказана покупцем у видатково-прибутковій накладній про прийняття товару, є датою поставки товару постачальником (пп. 4.1 Договору).

Оплата здійснюється розмірі повної вартості поставленої партії товару шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника, вказаний у реквізитах постачальника в цьому договорі (пп. 6.2).

В період з 01.07.2011 по 30.06.2012 на виконання умов договору позивачем поставлено ТОВ «Метеко ЛП» продукцію (стартові пакети, скретч-картки, ваучери), про що складено видаткові накладні (а.с. 108-214 Т.2).

На суму податкових зобов'язань з податку на додану вартість ТОВ «Рік» виписано контрагенту податкові накладні (а.с. 215-250 Т.2; 1-68 Т.3).

Розрахунок між сторонами здійснено у безготівковій формі, відповідно до платіжних доручень, що підтверджується виписками з рахунку щодо надходження коштів на рахунки позивача. Господарська операція з ТОВ «Метеко ЛП» належним чином відображена позивачем в бухгалтерському обліку проводками у 4 кварталі 2011 року: реалізація по Дебету рахунку № 361 та Кредиту рахунку № 702, надходження грошових коштів по Дебету рахунку № 311 та Кредиту рахунку № 361 (а.с. 69-250 Т.3; 1-91 Т.4).

Згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ «Рік» у відомостях по рахунку № 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» та картці по рахунку № 361 позивачем відображено реалізацію ТОВ «Метеко ЛП» електронних ваучерів та скетч-карток поповнення рахунку за період з 01.07.2011 по 30.06.2012 на загальну суму 15 652 463,00 грн., а саме: за 2011 рік на загальну суму 7 664 700,00 грн. (за 3 квартал 2011 року - 7 501 700,00 грн. , за 4 квартал 2011року - 163 000,00 грн.); за 2012 рік на суму 7 987 763,00 грн. (за 1 квартал 2012 року - 4 199 933,00 грн., за 2 квартал 2012 року - 3 787 830,00 грн. Кількісний рух товару на адресу ТОВ «Метеко ЛП» відображено у відомості руху електронних ваучерів по рахунку № 28 «Товари» (а.с. 107-171 Т.6).

Щодо відносин із ТОВ «МСК-Трейдінг» судом встановлено таке.

20.06.2011 між ТОВ «Рік» (постачальник) та ТОВ «МСК-Трейдінг» (покупець), в особі директора Пустовойта Д.В., було укладено договір поставки № 35, підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками товариств (а.с. 160 Т.1).

Відповідно до умов договору постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строки) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і оплатити його. Предметом поставки є визначені родовими ознаками вироби з найменуванням, зазначеним у прейскурантах постачальника (пп. 1.1, 1.2 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору, асортимент, кількість товару, ціна та вартість кожної партії товару поставки товару визначається сторонами на підставі специфікації і уточнюється в момент вибірки покупцем товарів на складі постачальника. Передача товару від постачальника покупцю здійснюється за видатково-прибутковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість товару, що постачається. Дата вказана покупцем у видатково-прибутковій накладній про прийняття товару, є датою поставки товару постачальником (пп. 4.1 Договору).

Оплата здійснюється розмірі повної вартості поставленої партії товару шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника, вказаний у реквізитах постачальника в цьому договорі (пп. 6.2).

В період з липня по грудень 2011 року на виконання умов договору позивачем поставлено ТОВ «МСК-Трейдінг» продукцію (стартові пакети, скретч-картки, ваучери), про що складено видаткові накладні (а.с. 161-206 Т.1).

На суму податкових зобов'язань з податку на додану вартість ТОВ «Рік» виписано контрагенту податкові накладні (а.с. 207-250 Т.2).

Розрахунок між сторонами здійснено у безготівковій формі, відповідно до платіжних доручень, що підтверджується виписками з рахунку щодо надходження коштів на рахунки позивача. Господарська операція з ТОВ «МСК-Трейдінг» належним чином відображена позивачем в бухгалтерському обліку проводками у 4 кварталі 2011 року: реалізація по Дебету рахунку № 361 та Кредиту рахунку № 702, надходження грошових коштів по Дебету рахунку № 311 та Кредиту рахунку №361 (а.с. 1-106 Т.2).

Згідно даних бухгалтерського обліку (оборотно-сальдової відомості, картки рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями), ТОВ «Рік» відображено реалізацію ТОВ «МСК-Трейдінг» товару за 2011 рік на загальну суму 6 193 400,00 грн., а саме: за 3 квартал 2011 року - 1 656 600,00 грн., за 4 квартал 2011 року - 4 536 800,00 грн. Реалізація продукції підтверджується даними руху електронних ваучерів по рахунку № 28 «Товари» по ТОВ «МСК-Трейдінг» в кількості 391 830 шт. на суму 6 193 400,00 грн. (а.с. 107-171 Т.6).

Щодо відносин із ТОВ «Мілл-Груп» судом встановлено таке.

06.10.2011 між ТОВ «Рік» (постачальник) та ТОВ «МСК-Трейдінг» (покупець), в особі директора Ткаченка О.А., було укладено договір поставки № 50, підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками товариств (а.с. 96 Т.1).

Відповідно до умов договору постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строки) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і оплатити його. Предметом поставки є визначені родовими ознаками вироби з найменуванням, зазначеним у прейскурантах постачальника (пп. 1.1, 1.2 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору, асортимент, кількість товару, ціна та вартість кожної партії товару поставки товару визначається сторонами на підставі специфікації і уточнюється в момент вибірки покупцем товарів на складі постачальника. Передача товару від постачальника покупцю здійснюється за видатково-прибутковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість товару, що постачається. Дата вказана покупцем у видатково-прибутковій накладній про прийняття товару, є датою поставки товару постачальником (пп. 4.1 Договору).

Оплата здійснюється розмірі повної вартості поставленої партії товару шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника, вказаний у реквізитах постачальника в цьому договорі (пп. 6.2).

В період із жовтня по листопад 2011 року на виконання умов договору позивачем поставлено ТОВ «Мілл-Груп» продукцію (стартові пакети, скретч-картки, ваучери), про що складено видаткові накладні (а.с. 97-105 Т.1).

На суму податкових зобов'язань з податку на додану вартість ТОВ «Рік» виписано контрагенту податкові накладні (а.с. 106-114 Т.1).

Розрахунок між сторонами здійснено у безготівковій формі, відповідно до платіжних доручень, що підтверджується виписками з рахунку щодо надходження коштів на рахунки позивача. Господарська операція з ТОВ «Мілл-Груп» належним чином відображена позивачем в бухгалтерському обліку проводками у 4 кварталі 2011 року: реалізація по Дебету рахунку № 361 та Кредиту рахунку № 702, надходження грошових коштів по Дебету рахунку № 311 та Кредиту рахунку №361 (а.с. 115-132 Т.1).

Згідно даних регістрів бухгалтерського обліку по рахунку № 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» за період жовтень - листопад 2011 року (4 квартал 2011 року), ТОВ «Рік» відображено реалізацію товару ТОВ «Мілл-Груп» на загальну суму 992 050,00 грн. Реалізація продукції в кількості 69 860 шт. на суму 992 050,00грн. відображена підприємством по рахунку № 28 «Товари» (контрагент ТОВ «Мілл- Груп») (а.с. 107-171 Т.6).

Сума отриманого ТОВ «Рік» доходу від оптової реалізації скетч-карток, ваучерів та стартових пакетів ТОВ «Марк-Сет», ТОВ «Метеко ЛП», ТОВ «Мілл-Груп», ТОВ «МСК-Трейдінг», ТОВ «КА «Паріс» належним чином відображена позивачем у податковому обліку у складі доходів від реалізації товару за відповідний звітний період, що підтверджується наявними в матеріалах справи деклараціями з податку на прибуток приватних підприємств (а.с. 92-212 Т.4).

Відповідно до даних оборотно-сальдових відомостей по рахунку № 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» та карток рахунку № 361 станом на 30.09.2012 заборгованісь між ТОВ «Рік» та вищевказаними контагентами відсутня.

Згідно наявних в матеріалах справи витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та гроадських формувань, станом на день укладення ТОВ «Рік» договорів із вищевказаними товариствами, директори контрагентів мали повноваження на укладення в інтересах товариств договорів поставки (а.с. 211-220 Т.6).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має суто економічні властивості, що неможливо без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків. Тому така ознака результатів господарської діяльності, як цінова визначеність, наявна в абсолютній більшості випадків, хоча в некомерційній господарській діяльності можливе безкоштовне надання результатів останньої

Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Доказом здійснення господарської операції є первинні документи, які містять необхідні для обліку господарської операції дані.

Так, судом встановлено, що кожна поставка товару та надання послуг, здійснена ТОВ «Рік» в рамках вищевказаних договорів, що підтверджується видатковими та податковими накладними, платіжними дорученнями, банківськими виписками.

Згідно п. 3.1 ст. 3 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми с коригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону; суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

Відповідно до п. 10.1. ст. 10 цього ж Закону прибуток платників податку, включаючи підприємства, засновані на власності окремої фізичної особи, оподатковується за ставкою 25 відсотків до об'єкта оподаткування.

Згідно із п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до п. 152.1 ст. 152 Податкового кодексу України, податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, від податкової бази, визначеної згідно зі статтею 149 цього Кодексу. Податок, отриманий від діяльності, яка підлягає патентуванню відповідно до розділу XII цього Кодексу, підлягає сплаті до бюджету в сумі, яка визначена відповідно до цього розділу, і зменшена на вартість придбаних торгових патентів на право провадження такого виду діяльності.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно п. 1, п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та податкову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату і місце складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, всі первинні документи були оформлені під час операцій з постачання товарів відповідно до вимог, викладених в п. 1 та п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та податкову звітність в Україні», а також описані в акті перевірки.

В акті перевірки ДПІ у м. Чернігові ДПС вказує на порушення з боку позивача щодо неоформления товарно-транспортних накладних під час поставки товару покупцям. Такий висновок не може бути прийнятим судом до уваги, оскільки чинним законодавством України передбачено, що товарно-транспортні накладні є одним із обов'язкових перевізних документів для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах.

Постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 25.02.2009 затверджено Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні. Відповідно до п.2 вищевказаного Переліку необхідними документами для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб є:

- накладна або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж;

- посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом;

- талон про проходження державного технічного огляду;

- поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Для водія юридичної особи необхідним є також дорожній лист з відмітками про проведення передрейсових медичного огляду водія та огляду технічного стану транспортного засобу.

Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, на які посилається ДПІ у м. Чернігові в акті перевірки, не є обов'язковими для виконання позивачем, оскільки вищевказані Правила визначають права, обов'язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - Замовників.

Таким чином, оскільки позивач здійснював доставку товару покупцям на власному транспорті для здійснення своєї господарської діяльності згідно видів діяльності за КВЕД, то товарно-транспортні накладні не є обов'язковими документами для здійснення перевезення.

Також, необхідно зазначити, що згідно наказу № 25 л від 01.10.2001 про прийняття на роботу, позивачем прийнято на роботу ОСОБА_8 на посаду водія з оплатою згідно штатного розкладу з 01.10.2001 (а.с. 241 Т.4). Наказом від 26.10.2009 № 5 про закріплення транспортних засобів, позивачем у зв'язку з виробничою необхідністю закріплено автомобіль Volkswagen Caddy, державний номер НОМЕР_2 за водієм-механіком ОСОБА_8 (а.с. 242 Т.4).

Дана посада передбачена штатним розписом позивача (а.с. 243-244 Т.4).

Також, на підтвердження наявності даного транспортного засобу та використання у межах господарської діяльності позивачем надано протокол контролю технічного стану КТЗ від 29.05.2012 (а.с. 245-251 Т.4).

Крім того, наявність вищезазначеного транспортного засобу підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 105 за січень 2012 року по жовтень 2012 року (а.с. 252 Т.4).

Враховуючи наведене суд вважає, що у ТОВ «Рік» на момент здійснення господарських операцій із ТОВ «Марк-Сет», ТОВ «Метеко ЛП», ТОВ «Мілл-Груп», ТОВ «МСК-Трейдінг» та ТОВ «КА «Паріс» були відсутні підстави для невключення та недекларування всіх операцій щодо реалізації продукції вказаним контрагентам в деклараціях з податку на прибуток підприємств, згідно вимог чинного законодавства України.

В свою чергу суд зазначає, що висновки акту перевірки про те, що позивач не здійснює реалізацію електронних ваучерів та скретч-карток поповнення рахунку вищевказаним товариствам, а лише оформлює документально таку реалізацію (псевдореалізацію) базуються на тому, що з протоколів допитів підозрюваних ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 21.08.2012 та 22.08.2012, відносно яких 21.08.2012 СВ ДПІ у Деснянському районі м Києва порушено кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205, ст. 27, ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України, вбачається що ці особи дали показання про те, що товариства (ТОВ «Марк-Сет», ТОВ «Метеко ЛП», ТОВ «Мілл-Груп», ТОВ «МСК-Трейдінг») не створені з метою ведення господарської діяльності.

В ухвалі від 02.08.2013 по справі № 758/8076/13-к Подільський районний суд м. Києва зазначив, що вищевказані особи визнали вину у вчиенні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України, однак з урахуванням підстав, передбачених ст. 47 Кримінального кодексу України, їх було звільнено від кримінальної відповідальності (а.с. 69-72 Т.6).

За правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 12.01.2016 у справі за позовом Науково-виробничого приватного підприємства «Пласт» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Частиною 2 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено обов'язок судів враховувати правову позицію Верховного Суду України при виборі і застосуванні правової норми.

Однак, як вбачається з акту перевірки від 20.02.2013 № 454/22/245586646 перевіркою встановлено порушення позивачем вимог Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що призвело до заниження нарахування податку на прибуток на суму 5 316 327,00 грн.

Зокрема, такого висновку податковий орган дійшов, виходячи з того, що позивач придбані електронні ваучери та скетч-картки поповнення рахунків у мобільних операторів, в подальшому реалізовував їх за готівкові кошти населенню через фізичних осіб-підприємців та підконтрольних суб'єктів господарської діяльності. За укладеними з ТОВ «Марк-Сет», ТОВ «Метеко ЛП», ТОВ «Мілл-Груп», ТОВ «МСК-Трейдінг» та ТОВ «КА "Паріс» договорами поставки позивач не здійснював поставку товарів, а лише оформлював псевдо розрахункові документи щодо операцій з поставки, а вищевказані контрагенти здійснювали перерахування грошових коштів на рахунок позивача за фактично непридбаний товар, а тому грошові кошти, які надійшли у період з 01.07.2011 по 30.06.2012 на рахунки позивача від вищевказаних контрагентів загальну суму 53 886 459,25 грн. є безповоротною фінансовою допомогою, оскільки зазначена сума грошових коштів, отримана позивачем від зазначених підприємств не за придбані товари (не на виконання укладених договорів на постачання товарів), отримані кошти не передбачають відповідної компенсації та повернення таких коштів.

Проте, з такою позицією контролюючого органу суд не погоджується, враховуючи таке.

Правовідносини між позичальником та надавачем фінансової допомоги регламентуються Цивільним кодексом.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку саму суму грошових коштів (суму позики) або таку саму кількість речей того самого роду та такої самої якості. Договір позики укладається у письмовій формі та вважається укладеним з моменту передання грошей.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошову позику у такій самій сумі у строк та в порядку, встановлених умовами договору. У разі якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначено моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом 30 днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається поверненою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно із пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України безповоротна фінансова допомога - це:

сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів;

сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості;?

сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності;

основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних);

сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Суд зазначає, що поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Отже, для віднесення сум до безповоротної фінансової допомоги мають бути наявними виключні правові підстави, визначені у пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 7 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України, сума безповоротної фінансової допомоги включається до складу інших доходів платника податку на прибуток.

Згідно із п. 135.3 ст. 135 Податкового кодексу України суми, відображені у складі доходів платника податку, не підлягають повторному включенню до складу його доходів.

Як вбачається з аналізу наявних в матеріалах справи первинних та зведених документів ТОВ «Рік» по взаєморозрахункам із ТОВ «Марк-Сет», ТОВ «Метеко ЛП», ТОВ «Мілл-Груп», ТОВ «МСК-Трейдінг» та TOB «КА «Паріс», позивачем вищевказані операції у податковому обліку відображенні, як реалізація продукції із віднесенням виручки від реалізації у відповідних звітних періодах до складу доходу рядок 01 «Доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування» Декларацій з податку на прибуток підприємства.

Суд вважає, що дата отримання ТОВ «Рік» грошових кошті від вищевказаних контрагентів не є датою виникнення доходу у вигляді безповоротної фінансової допомоги, оскільки на момент отримання грошових коштів, відповідно до умов договорів поставки, товариство мало всі нормативні та документальні підстави для відображення їх у бухгалтерському обліку та відповідно у податковому обліку, як операцію купівлі - продажу товару.

Крім того, тільки після закінчення строку позовної давності непогашена заборгованість відноситься в податковому періоді до безповоротної фінансової допомоги, а у платника податку виникає обов'язок збільшити валовий дохід на суму такої допомоги згідно із вимогами пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Враховуючи наведене суд вважає, що оскільки на момент винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не сплив встановлений Цивільним кодексом України трьохрічний строк позовної давності, у ТОВ «Рік» були відсутні підстави для визначення отриманих від ТОВ «Марк-Сет», ТОВ «Метеко ЛП», ТОВ «Мілл-Груп», ТОВ «МСК-Трейдінг», TOB «КА «Паріс» коштів як безповоротну фінансову допомогу та включення їх до рядку «інші доходи» в податкових деклараціях з податку на прибуток приватних підприємств за період із 07.07.2011 по 30.09.2012.

Крім того, у акті планової перевірки від 20.02.2013 № 454/22/24558646 відображення реалізації припейд - продукції по вищевказаним контрагентам у податковому обліку здійснено, як дохід від реалізації, так і, як безповоротна фінансова допомога, тобто відображено двічі.

Вказана позиція узгоджується із висновками експерта, викладеними за результатами проведення судово-економічної експерти, від 06.07.2017 № 1320/17-24 (з додатками), здійсненої головним судовим експертом Чернігівського відділення КНДІСЕ відповідно до клопотання представника позивача та на виконання ухвали суду від 13.02.2017 (а.с. 182-206 Т.6).

Зокрема, експерт зазначив, що в межах обсягу наданих документів нормативно та документально не підтверджуються висновки акту перевірки Державної податкової інспекції у м. Чернігові Державної податкової служби «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Рік», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011 по 30.09.2012» від 20.02.2013 за № 454/22/24558646 щодо заниження доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, зокрема, по рядку 03 декларацій з податку на прибуток «інші доходи» всього на суму 23 805 890,00 грн. та відповідно заниження податку на прибуток всього на суму 5 316 327,00 грн. в тому числі: за III квартал 2011 року в сумі 2 106 409,00 грн., за IV квартал 2011 року в сумі 1 540 129,00 грн., за І квартал 2012 року в сумі 912 584,00 грн., за II квартал 2012 року в сумі 757 205,00 грн., за період з 01.07.2011 по 30.09.2012.

Таким чином, оскільки позивачем було сплачено податок з прибутку зі спірних операцій та сформовані податкові зобов'язання з податку на додану вартість суд вважає, що доводи податкового органу стосовно отримання у такий спосіб безповоротної фінансової допомоги є припущенням, не ґрунтуються на належних доказах, а зміст господарських операцій не відповідає сутності безповоротної фінансової допомоги.

Враховуючи, що відповідачем не доведено отримання ТОВ «Рік» доходу у вигляді безповоротної фінансової допомоги суд зазначає, що у податкового органу не було підстав для донарахування позивачу податку на прибуток приватних підприємств, а тому позовні вимоги ТОВ «Рік» слід задовольнити із вище зазначених підстав.

Окремо суд звертає увагу, що у відповідності до ч. 4 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальній справі, який набрав законної сили, є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалено вирок, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Проте, вироку відносно посадових осіб ТОВ «КА «Паріс» немає (в ухвалі Подільського районного суду м. Києва від 02.08.2013 по справі № 758/8076/13-к відсутні посилання на фіктивність вказаного товариства), тому господарська операція із вказаним не може вважатись фіктивною.

Відповідно до ч. 1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не підтверджено правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення від 11.03.2013 № , оскільки не доведено, що отримані від ТОВ «Марк-Сет», ТОВ «Метеко ЛП», ТОВ «Мілл-Груп», ТОВ «МСК-Трейдінг», TOB «КА «Паріс» кошти є безповоротною фінансовою допомогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рік" - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові Державної податкової служби від 11.03.2013 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рік" () судові витрати в сумі 2 294 (дві тисячі двісті дев'яносто чотири) грн. 41 коп.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.В. Бородавкіна