Справа № 591/2109/17
Суддя: Кривцова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/2109/17
Провадження № 2-а/591/373/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

з участю секретаря Кальченко М.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Молодцової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, який згодом уточнив, та в якому просить зобов'язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області виплачувати йому пенсію щомісячно у перерахованому розмірі 20463,81 грн., з урахуванням індексації у розмірі 105,49 грн., з урахуванням раніше виплачених сум, та виплатити у зв'язку з цим затримані пенсійні грошові кошти за минулий період 12 місяців - згідно з вимогами Закону.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». В своєму позові вказує, що на підставі довідок Генеральної прокуратури України відповідач провів перерахунок пенсії у жовтні 2015 та у лютому 2017 року згідно з нормами діючого законодавства, розмір пенсії з 01 квітня 2017 року складає 20463,81 грн., індексація - 105,49 грн. З даним розміром нарахованої пенсії 20463,81 грн. позивач погоджується та не оскаржує його. Однак реального збільшення пенсії не відбулося, розмір отримуваної пенсії залишився на рівні 10 740,00 грн., що порушує його право на достойне матеріальне, грошове забезпечення визначене Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Посилаючись на ст. ст. 1, 2, 21, 17 Конституції України просить захистити його порушені права гарантовані Основним Законом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила відмовити. Надала аналогічні пояснення тим, що містяться в письмових запереченнях (а.с.27-28), які зводяться до наступного. Позивач ОСОБА_1 з 2007 року перебуває на обліку у відповідача, як отримувач пенсії за вислугу років, визначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У липні 2016 року та лютому 2017 року позивачу було здійснено перерахунок пенсії, яка станом на 01 червня 2017 року з урахуванням доплат склала 20 463,81 грн. та її індексація - 105,49 грн. Однак з урахуванням максимального розміру пенсії відповідно до вимог ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», розмір пенсії позивача складає 10 740,00 грн., так як не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01 січня 2007 року перебуває на облікуку в ГУ ПФУ в Сумській області, як отримувач пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року N 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до Постанови КМ України № 505 від 31 травня 2015 року «Про упорядкування структури та умов праці працівників прокуратури» позивачу з 01 серпня 2016 року було здійснено перерахунок пенсії, що з надбавками склав 20 463,81 грн. та доплата до розміру пенсії зафіксованої індексації - 105,49 грн. Підсумок пенсії з урахуванням обмеження максимального розміру складає 10740,00 грн., що підтверджується копією наданого порахунку з пенсійної справи ОСОБА_1 (а.с.34).

Крім того, з перерахунку пенсії ОСОБА_1 зробленого на підставі листа та довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії виданої Генеральною прокуратурою України (а.с.35-36) вбачається, що з 01 березня 2017 року основний розмір пенсії з урахуванням доплати позивача становить - 20463,81 грн., доплата до розміру пенсії зафіксованої індексації - 105,49 грн. підсумок пенсії з урахуванням максимального розміру становить 10740,00 грн., що підтверджується копією порахунку (а.с.37).

Таким чином, позивачу здійснено нарахування пенсії у розмірі визначеному відповідно до ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, розмір якого не оскаржується позивачем.

Щодо індексації грошових доходів населення, слід зазначити наступне.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення", згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Відповідачем, при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 (а.с. 34,37) було дотримано вимоги Закону № 1282-ХІІ та здійснено індексацію грошових доходів (пенсії) ОСОБА_1, розмір якого не оскаржується позивачем.

Щодо обмеження пенсії за граничним розміром суд визнає наступне.

За приписами частин 1, 2 ст. 1 Закону №1058 розмір пенсії за віком визначається за формулою. За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року № 1774 статтю 43 № 2262-ХІІ внесено зміни в частину 7, якою передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до ч.3 ст.8 Конституції України її норми є нормами прямої дії і звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За приписами ст. ст. 43,46 основного Закону, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Крім того, ст. ст. 21, 22, 24 Конституції визначено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В рішеннях Конституційного Суду України № 8-рп/99 від 06.07.1999 (у справі щодо права на пільги) та № 5-рп/2002 від 20.03.2002 (у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) вказано, що Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, поліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи із висловленого, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10.12.2013(справа №21-348а1), від 17.12.2013 (справа №21-445а13), від 06.10.2015 (провадження №127/11720/14-а).

У рішенні Конституційного Суду України №1-9/2015 від 13.05.2015 року зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункт 1,3 статті 116 Конституції України).

Конституційний суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Також, Конституційний суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до ст.68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи інших людей.

Статтею 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини" (Рим, 4.ХІ.1950 року), яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 року № 475 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав та основних свобод людини, 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції" гарантуються кожній людині, яка знаходиться під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі 1 цієї Конвенції. А стаття 14 цієї Конвенції гарантує без будь-якої дискримінації за ознакою статі, раси, кольору, шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного або соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження або інших обставин.

Стаття 1 Першого протоколу Конвенції (Париж 20.11.1952 року) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Встановлені ст. 18 Конвенції обмеження які дозволяються щодо загальних прав і свобод, можуть застосовуватися тільки з тією метою, з якою вони передбачені.

Отже, норма частини 7 ст.43 № 2262-ХІІ щодо невиплати позивачу призначеної пенсії у 2016 році у повному обсязі є позбавлення останнього його конституційного права на соціальних захист у разі досягнення пенсійного віку визначеного цим Законом.

Частиною 2 статті 55 Закону №2262-ХII передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Статями 7, 9 КАС визначені принципи здійснення правосуддя в адміністративних справах, серед яких є верховенство права, який ґрунтується на законності, що передбачає вирішення справи відповідно до Конституції та законів України, а також договорів, згода на обов'язковість яких надана ВР України. Якщо міжнародним договором згода на обов'язковість якого надана ВР України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовується правила міжнародного договору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача порушене та підлягає захисту, а адміністративний позов задоволенню.

Частиною 1 ст. 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Враховуючи зазначене, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 640,00 грн. слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Керуючись ст. 3, 8, 19, 22, 58, 152 Конституції України, ст.ст. 3, 10, 69-71, 158-161 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію щомісячно у перерахованому розмірі 20463,81 грн., з урахуванням індексації, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01 серпня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 640 грн.

Постанову суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі скарги в десятиденний строк з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду у повному обсязі складена в п'ятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова