Справа № 820/1420/17
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 р.Справа № 820/1420/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: Чалого І.С. , П'янової Я.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2017р. по справі №820/1420/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар"

до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки

про визнання протиправним та скасування розрахунку,

ВСТАНОВИЛА:

31.03.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар" (далі по тексту - ТОВ "Торговий дім "Агродар", позивач) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати розрахунок № 81/17 від 26.02.2017 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 672,30 євро, до акту від 26.02.2017 № 21242 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2017 року по справі №820/1420/17 та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 25.07.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

26.02.2017 року у пункті габаритно-вагового контролю а/д М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» км.203+500 посадовою особою Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було проведено габаритно-ваговий контроль вантажного транспортного засобу, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агродар».

При проведенні перевірки виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

У зв'язку із перевищенням швидкісного обмеження водієм, транспортний засіб пройшов повторне зважування, за результатами якого складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт від 26.02.2017 р. №21242, на підставі яких здійснено розрахунок від 26.02.2017 р. № 81/17 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд 672,30 евро.

Позивач, вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню розрахунок від 26.02.2017р. №81/17 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахованої плати за проїзд 672,30 евро, звернувся до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв в межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством, обґрунтовано склав акт за порушення які мали місце та із дотриманням процедури, визначеної законодавством про автомобільний транспорт. Розрахунок плати за проїзд також здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі по тексту - Положення).

Згідно п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Відповідно до п.п. 1 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Підпунктом 15, 27 п. 5 Положення визначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

За визначеннями наведеними в статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Крім того, статтею 48 вищевказаного Закону встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879. (далі по тексту - Порядок габаритно-вагового контролю)

Пунктом 3 Порядку габаритно-вагового контролю встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС. що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3,4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України за № 1567 від 08.11.2016 (далі по тексту - Порядок № 1567) державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.

Відповідно до визначень у пункті 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотриманий визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль - це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.02.2017 року при проведенні габаритно-вагового контролю вантажного транспортного засобу, що належить ТОВ «Торговий дім «Агродар», виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (зі змінами) (далі по тексту - Правила № 30).

Відповідно до п. 3 Правил №30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту відповідно до «Ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та або габаритні параметри яких перевищують нормативи», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. № 879 за формулою:

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В х К,

де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Таким чином, розрахунок здійснено посадовою особою відповідача наступним чином: Рзм - без перевищень; Рнв - допустимий норматив на одиночну вісь - 11т., фактичні вагові параметри - 12,15 т. Перевищення на одиночну вісь склало 1,15 т. У процентному відношенні це складає 12,15 т. - 11т. = 1,15т./11т.*100 = 10,45 % від нормативу. Тож, ставка плати за кожен кілометр відстані складає 0,27 євро; відстань - 830 км.

Відповідно до коефіцієнту збільшення плати за проїзд, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру від 10% до 40% - К = 3.

Отже, відповідно до формули розмір плати за проїзд повинен складати: (0+0.27+0)*830*3 = 672,30 євро.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не надав оцінки тому факту, що методика зважування транспортних засобів, що здійснюють перевезення рідини відсутня, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки відсутність методики проведення габаритно - вагового контролю, затвердженої Міністерством економічного розвитку, відповідно до вимог п.19 Порядку №879, не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, та обов'язку по внесенню плати за таке перевищення.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки під час проведення рейдової перевірки норм Закону "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", колегія суддів зазначає наступне.

Приписами Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено мораторій на проведення органами державного контролю планових заходів здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності та встановлені підстави та умови здійснення органами державного контролю позапланових заходів.

Згідно з п.п.3, 4 Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року (далі по тексту - Порядок 1567) органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами державного контролю під час планових, позапланових та рейдових перевірок.

Так, якщо планова і позапланова перевірки проводяться за місцезнаходженням суб'єкта господарювання та/або місцем провадження господарської діяльності, то рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь - який час та, зокрема, в місцях здійснення габаритно - вагово контролю.

Отже, рейдова перевірка - це окремий вид заходу державного контролю, особливості проведення якого відокремлюють його від інших заходів державного контролю - планової та позапланової перевірки та на який не поширюється мораторій.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач по справі діяв в межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством, обґрунтовано склав акт за порушення які мали місце та із дотриманням процедури, визначеної законодавством про автомобільний транспорт. Розрахунок плати за проїзд також здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особо зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2017 року по справі №820/1420/17 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог - ТОВ "Торговий дім "Агродар".

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2017р. по справі №820/1420/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Чалий І.С. Пянова Я.В.
Повний текст ухвали виготовлений 31.07.2017 р.