Справа № 809/364/17
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2017 року№ 876/5964/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
головуючого судді: Гуляка В.В.
суддів: Святецького В.В., Довгополова О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного військового комісаріату про скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій,
встановив:
У березні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача Івано-Франківського обласного військового комісаріату, в якому, з врахуванням уточнення позовних вимог, просила: 1) скасувати рішення (протокол № 2 від 08.02.2017 р.) засідання комісії Івано-Франківського обласного військового комісаріату з розгляду матеріалів про визнання права на отримання посвідчення «члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби»; 2) зобов`язати відповідача належним чином розглянути та прийняти законне рішення в межах компетенції відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовця та членів їх сімей» та Постанови КМУ № 379 від 28.05.1993 року «Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби».
Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив в задоволені позову відмовити.
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.04.2017 року в задоволенні позову відмовлено.
З цією постановою суду першої інстанції від 06.04.2017 року не погодилась позивач та оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що вона спільно проживала з ОСОБА_2 і вони були однією сім`єю. Судом першої інстанції не взято до уваги рішення Коломийського міськрайонного суду від 24.04.2016 року та рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23.11.2016 року, якими було встановлено факт спільного проживання апелянта з ОСОБА_2 .. Оскільки ОСОБА_2 помер під час проходження війської служби, тому позивач має право на отримання посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, відповідно до ч.6 ст.18 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей». Також, судом першої інстанції не було враховано відповідь від Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.08.2015 року № 248/3/6/1725, в якій позивачу було вказано, що частина соціальних виплат може бути перерахована в разі надходження рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю. Засідання комісії Івано-Франківського обласного військового комісаріату з розгляду матеріалів про визнання права на отримання посвідчення «члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби» було проведено 08.02.2017 р. без участі позивача і комісією не було враховано фактичних обставин щодо факту перебування позивача членом сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_2 ..
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 06.04.2017 року та прийняти нову постанову суду по справі, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з`явились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково.
Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.04.2016 р. у справі № 346/5542/15-ц встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Це рішення суду від 24.04.2016 р. у відповідній частині набрало законної сили згідно рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 23.11.2016 року (а.с. 13-19).
Факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 під час виконання обов`язків військової служби підтверджується також копією свідоцтва про смерть від 28.04.2015 р. та витягом з наказу №67 від 28.04.2015 р. по стройовій частині (а.с. 22, 23).
Від спільного проживання однією сім`єю у ОСОБА_2 і ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 21).
31.01.2017 р. позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача Івано-Франківського обласного військового комісаріату із заявою про видачу посвідчення члена сім`ї померлого (загиблого) військовослужбовця ОСОБА_2 , який помер (загинув) під час проходження військової служби (а.с. 10).
Рішенням комісії Івано-Франківського обласного військового комісаріату з розгляду матеріалів про визнання права на отримання посвідчення «члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби» від 08.02.2017 р. (протокол №2) позивачу відмовлено у видачі відповідного посвідчення. Мотивами відмови стало те, що позивач не набуває права на отримання посвідчення члена сім`ї військовослужбовця ОСОБА_2 , який помер (загинув) під час проходження військової служби, оскільки проживання однією сім`єю без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя (а.с. 11, 12).
Суд апеляційної інстанції не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо безпідставності усіх позовних вимог, виходячи з наступного.
Закон України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлює основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно ст.1 цього Закону, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Дія даного Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Так, відповідно до ч.6 ст.18 ЗУ «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», вдова (вдівець) загиблого або померлого військовослужбовця, а також дружина (чоловік) військовослужбовця, який пропав безвісти під час проходження військової служби, у разі якщо вона (він) не взяла (не взяв) інший шлюб, та її (його) неповнолітні діти або повнолітні діти - інваліди з дитинства, батьки військовослужбовця, які перебували на його утриманні, мають право на пільги, передбачені цим Законом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 р. №379 «Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби» передбачено, що посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби, видаються батькам, дружині або чоловіку та дітям вказаних військовослужбовців за зразками згідно з додатками № 1 і 2. Підставою для видачі посвідчення є документ, який підтверджує факт загибелі (смерті) чи пропажі безвісти військовослужбовця, виданий військовим комісаріатом.
Наказом Міністерства оборони України №937 від 31.12.2014 затверджено Інструкцію з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, згідно з пунктом 4.16 якої, членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (у тому числі членам сімей військовослужбовців строкової служби), видається посвідчення члена сім`ї (батька, матері, дружини, чоловіка або дитини) військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, у порядку, установленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 №379 «Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби».
Частина 2 статті 3 Сімейного кодексу України передбачає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до ч.4 ст.3 Сімейного кодексу України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Тобто, КАС України передбачає прийняття відповідними органами (суб`єктами владних повноважень) рішень з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття таких рішень.
Як видно з витягу з протоколу № 2 засідання комісії Івано-Франківського обласного військового комісаріату з розгляду матеріалів про визнання права на отримання посвідчення «члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби» від 08.02.2017 р., рішення про відмову у видачі посвідчення було прийнято без участі позивача.
В матеріалах справи немає доказів того, що позивач ОСОБА_1 була повідомлена про засідання комісії на 08.02.2017 року і що їй було забезпечено можливість реалізувати права заявника (надання пояснень, подача додаткових документів) при розгляді її заяви від 31.01.2017 року щодо отримання посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби.
Таким чином, Комісією при прийнятті вищевказаного рішення від 08.02.2017 року було порушено право позивача на участь у процесі прийняття рішення.
Таким чином, враховуючи порушення Комісією процедури прийняття рішення у питанні щодо видачі посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування розглядуваного рішення Комісії від 08.02.2017 року та зобов`язання відповідача (в особі Комісії) повторно розглянути заяву позивача про видачу посвідчення, з дотриманням вимог законодавства та права заявника на участь у процесі прийняття рішення.
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції від 06.04.2017 р. і прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.
Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного військового комісаріату про скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій скасувати і прийняти нову постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.
Визнати протиправним і скасувати рішення комісії Івано-Франківського обласного військового комісаріату з розгляду матеріалів про визнання права ОСОБА_1 на отримання посвідчення «члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби», оформлене протоколом № 2 від 08 лютого 2017 року.
Зобов`язати Івано-Франківський обласний військовий комісаріат повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31 січня 2017 року про видачу посвідчення члена сім`ї померлого (загиблого) військовослужбовця ОСОБА_2 , який помер (загинув) під час проходження військової служби, та прийняти рішення відповідно вимог законодавства з дотримання права заявника на участь у процесі прийняття рішення.
У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.
На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький
Повний текст постанови виготовлено 07.08.2017 року