Справа № 825/1127/17
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 серпня 2017 р. м. Чернігів Справа № 825/1127/17

Чернігівський окружний адміністративний суд

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Масляної О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області № 44, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області про визнання протиправними, скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду знаходиться справа ОСОБА_1 до Чернігівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області № 44, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу від 30.12.2013 № 210 о/с, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач заявив клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом поважними та поновлення строку звернення до суду.

В судовому засіданні позивач наполягав на поважності причин пропуску звернення до суду, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти поновлення строку звернення до суду заперечувала, зазначаючи, що наведені позивачем припини пропуску строку звернення до суду є необґрунтованими та такими, що не можуть вважатися поважними.

Визначаючись щодо заявленого клопотання та вирішуючи питання про дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд виходив з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Разом з тим, процесуальний закон обмежує право звернення до адміністративного суду певними часовими рамками, що сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванню учасників судового процесу. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Статтею 99 КАС України визначено строки звернення до адміністративного суду. Так, ч. 3 зазначеної статті встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Щодо застосування строку позовної давності в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд зазначив, що дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно повязано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Тобто практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Для вирішення питання про застосування строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно встановити початок його перебігу.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач оскаржує наказ Чернігівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області № 44 від 30.12.2013 № 210 о/с про звільнення з органів внутрішніх справ.

Позивач не заперечує, що з оскаржуваним наказом ознайомлений 30.12.2013.

Таким чином, про порушення своїх прав позивач дізнався 30.12.2013.

Відтак, враховуючи, що про порушення своїх прав позивач дізнався 30.12.2013, право позивача на звернення до суду у спірних правовідносинах відповідно до вимог ч. 3 ст. 99 КАС України мало бути реалізовано у місячний строк, в той час як з позовом до суду звернувся 18.07.2017 з пропуском строку звернення до суду.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Позивач як на поважну причину пропуску строку звернення до суду посилається на те, що ним з адвокатом було укладено договір про надання правової допомоги, який в свою чергу не виконав умови договору та не подав своєчасно до суду позов. Про вказані обставини позивачу стало відомо 17.03.2017 з відповіді Новозаводського районного суду м. Чернігова.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд робить висновок, що очікування дій адвоката з метою захисту своїх порушених прав протягом 3 років не є поважною причиною, адже не є непереборною обставиною, яка перешкоджала своєчасно саме позивачу звернутись до суду. Така обставина й не пов'язана з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасно звернутись до суду. Позивач не був позбавлений можливості самостійно звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відтак, вказана причина не може бути визнана судом поважною, оскільки не носить ознак об'єктивності та непереборності. Інших обґрунтованих причин, що перешкоджали позивачу звернутись з позовом до суду позивачем не наведено.

Таким чином, суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Стаття 100 КАС України передбачає наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Окремо необхідно зазначити, що за змістом ч. 2 ст. 100 КАС України залишення позовної заяви без розгляду допускається в тому числі й на стадії судового розгляду справи.

Враховуючи наведене, а також те, що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом з пропущенням, встановленого ч. 3 ст. 99 КАС України строку, а суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, позову заяву необхідно залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 99, 100, 155, 165, 186, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені клопотання ОСОБА_1 відмовити.

Адміністративний позов залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, встановленого статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.І. Соломко