Справа № 815/3400/17
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/3400/17

Справа № 815/3400/17

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства «АЙТЕКС» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів, Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду від 30 червня 2017 року відкрито провадження по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджували заявлену митну вартість товару, позивачем на вимоги митниці надавалися додаткові документи, які також не прийняті до уваги відповідачем, правомірність застосування резервного методу визначення митної вартості відповідачем не доведена, оскільки, всі порушення, визначені в рішенні про коригування митної вартості товару є не обґрунтованими.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 110).

Представник відповідача в судове засідання з’явився, проти задоволення позову заперечував, в тому числі посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях наданих до суду, зокрема зазначив, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, який надійшов на адресу позивача та перевірки документів поданих до митниці для підтвердження митної вартості товару, Одеською митницею ДФС встановлені розбіжності в поданих документах та відсутність усіх відомостей щодо ціни товару, які підтверджують його митну вартість, а надані до митниці додаткові документи розбіжності не спростували.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, у зв’язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

Між позивачем - Приватним підприємством «АЙТЕКС» та Компанією «WINKO PLASTICS CO., LTD», Китай, 30.06.2015 року укладений зовнішньоекономічний контракт №ІT 30/06/2015, за яким «WINKO PLASTICS CO., LTD» зобов’язалася поставляти, а ПП «АЙТЕКС» приймати та оплачувати товар – плівку БОПС (біоксіально-орієнтована плівка). Поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі замовлення покупця. Кількість, ціни та умови поставки на кожну партію товару вказуються в інвойсі та заявці - додатку, які є невід’ємною частиною Контракту (а.с. 40-51).

Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно із ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас - листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Згідно матеріалів справи митним органом виявлені розбіжності у поданих для митного оформлення документах, зокрема, відсутня будь-яка інформації щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена, або підлягає сплаті за оцінювані товари, зокрема, включення або не включення до ціни товару вартості пакування, пакувальних матеріалів та робіт, а тому відповідач вимагав від позивача надати додаткові документи, що підтверджують вартість товару.

На вимогу митного органу щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів ПП «АЙТЕКС» надані: довідку (висновок) ОР ТПП вих. № Our ref.CUO-c №000140 від 23.03.2017 року (строк дії 01.05.2017 року) про ціну на імпортовані з Китаю товар щодо якісних та вартісних характеристик товару, первинну документацію виробника щодо придбання сировини (order №16014793 від 25.11.2016 року та Invoice №16603611 від 01.12.2016 року з перекладом), акт надання експедиторських послуг та платіжне доручення тощо (а.с. 124-135).

Однак, митним органом не прийняті до уваги додаткові документи, із зазначенням що вони є непереконливими, оскільки висновок про вартісні характеристики щодо ціни товару містить дані орієнтовані на ПП «АЙТЕКС», а не кон'юнктуру ринку в цілому, не здійснений аналіз цін на подібні (аналогічні товари), а тому, на думку митних органів ціна товару не підтверджена документально та підлягає коригуванню.

Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Оскільки, на думку митних органів, подані позивачем разом з електронною митною декларацією №UA500030/2017/003065 документи містили зазначені вище розбіжності, Одеською митницею ДФС складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 500030/2017/0036 та 30.03.2017 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №500030/2017/000010/2 за 6 (резервним) методом визначення митної вартості, в якому міститься посилання на розбіжності в поданих до митного оформлення товару документів, а також дані бази ПІК «Інспектор - 2006» та ЄАІС ДФС про те, що розмитнення аналогічного (подібного) товару серед митних оформлень України є більшим – 1,89 дол. США/кг, проти заявленої позивачем на рівні 1,536 за кг по митній декларації UA500030/2017/003065.

Суд не погоджується з правомірністю складання картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 500030/2017/0036, коригуванням відповідачем митної вартості, застосуванням резервного методу визначення митної вартості за електронною митною декларацією №500030/2017/000010/2, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із положеннями ст. 53 Митного кодексу України витребуванню підлягають додаткові документи в разі наявності розбіжностей в поданих документах, відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Незважаючи на відсутність розбіжностей в числових значеннях митної вартості товару, позивачем, на вимогу митного органу надані додаткові докази які підтверджують числове значення митної вартості товару, зокрема довідку (висновок) ОР ТПП вих. № Our ref.CUO-c №000140 від 23.03.2017 року (строк дії 01.05.2017 року) про ціну на імпортовані з Китаю товар щодо якісних та вартісних характеристик товару, первинну документацію виробника щодо придбання сировини (order №16014793 від 25.11.2016 року та Invoice №16603611 від 01.12.2016 року з перекладом), акт надання експедиторських послуг та платіжне доручення тощо (а.с. 124-135).

Таким чином, надані під час розмитнення позивачем товару документи підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару, що свідчить про не правомірність висновків митного органу про наявність таких розбіжностей.

Враховуючи зазначені обставини у відповідача взагалі не було підстав для витребування додаткових документів та розмитнення товару мало бути здійснено за першим методом – за ціною договору.

Щодо тверджень відповідача про непереконливість наданих додаткових документів, суд звертає увагу на те, що висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізований експертною організацією від 23.03.2017 року № СИО-с № 000140 не є обов’язковим документом, який встановлює митну вартість товару, поставленого позивачу.

Таким чином, з аналізу наявних в справі доказів вбачається, що відповідач вважає документи надані позивачем при розмитненні товару не переконливими тільки враховуючи наявну інформацію з бази ПІК «Інспектор - 2006» та ЄАІС ДФС про те, що розмитнення аналогічного (подібного) товару серед митних оформлень України є більшим і складає 1,89 дол. США/кг (ВМД №500060702/2016/017392 від 09.12.2016 року), проти заявленої позивачем на рівні 1,536 дол. США/кг.

Однак, посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари були оформлені за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною контракту та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Крім того, суд звертає увагу на те, що за ВМД №500060702/2016/017392 від 09.12.2016 року, з якою митний орган порівнював товар, заявлений до розмитнення позивачем, ввозився на митну територію України інший товар – пластикові листи з полімерів стиролу, з іншими умовами поставки.

Також, суд звертає увагу на надані позивачем митні декларації, які підтверджують розмитнення позивачем аналогічного товару – плівки БОПС за ціною договору та до цих декларацій у митних органів зауважень не було.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак суд вважає, що відповідач не довів правомірність своїх рішень, що є підставою для їх скасування.

З врахуванням викладених обставин та наявних в справі доказів, суд вважає не обґрунтованим застосування відповідачем резервного методу визначення митної вартості товару, митне оформлення якого проводилося позивачем, оскільки надані ПП «АЙТЕКС» документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять будь-яких розбіжностей, що є підставою для здійснення розмитнення цього товару за першим методом, зазначеним позивачем (за ціною контракту).

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні.

Частиною 1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з’ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Решта доводів сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 128, 158-163, 167,186, 254 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов приватного підприємства «АЙТЕКС» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів, Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення – задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів № UA500030/2017/000010/2 від 30.03.2017 року.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Корой