Справа № 826/8024/16
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 липня 2017 року м. Київ К/800/25753/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Національної поліції у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Атестаційної комісії № 5 Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання незаконними та скасування рішень та наказу в частині, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив :

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Атестаційної комісії № 5 Головного управління Національної поліції у м. Києві, оформлене протоколом ОП№15.00002121.0013064 від 21 січня 2016 року щодо ОСОБА_1 Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві № 407 о/с від 06 травня 2016 року, в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України. Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого інспектора управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у м. Києві з 06 травня 2016 року. Стягнуто з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 70587,60 грн. Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого інспектора управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у м. Києві з 06 травня 2016 року та в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за один місяць в сумі 6580,20 грн допущено до негайного виконання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року змінено постанову суду першої інстанції, викладено абзац четвертий її резолютивної частини наступним чином: «Поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого інспектора управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у м. Києві з 07 травня 2016 року». В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Судами встановлено, що з 03 вересня 1997 року по 06 листопада 2015 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України.

07 листопада 2015 року наказом Головного управління Національної поліції у Київській області № 44 «Щодо особового складу» позивача прийнято на службу до Національної поліції - старшим інспектором управління превентивної діяльності, з присвоєнням спеціального звання «майор поліції».

Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 06 травня 2016 року № 407 о/с позивача звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» через службову невідповідність, на підставі атестаційного листа з висновком атестаційної комісії від 21 січня 2016 року.

Судові рішення мотивовані тим, що позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про національну поліцію", шляхом видання наказу про призначення за його згодою, з присвоєнням спеціального звання старшого лейтенанта поліції, з чого слідує, що питання про його відповідності вимогам до поліцейських було вирішено у момент видання наказу про прийняття на службу.

Водночас, змінюючи постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції помилково поновив позивача на роботі з 06 травня 2016 року, так як відповідно до частини 3 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» день звільнення вважається останнім днем служби, а оскільки спірним наказом позивача звільнено зі служби з 06 травня 2016 року, то поновленню на посаді він підлягає з наступного дня, тобто з 07 травня 2016 року.

При цьому, поновлення позивача з 06 травня 2016 року не призвело до невірного розрахунку суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка підлягає виплаті.

Відповідно до розділу ІІ атестаційного листа за висновком прямого керівника ОСОБА_1 займаній посаді відповідає. За результатами атестування за професійним тестом набрав - 23 бали, а за тестом на загальні навички - 33 бали.

Проведення атестації без необхідних передумов і за відсутності підстав, передбачених частиною другою статті 57 Закону України "Про національну поліцію", суперечить вимогам цього закону.

Рішення (висновок) Атестаційної комісії № 4 Головного управління Національної поліції у м. Києві, оформлене протоколом від 21 січня 2016 року ОП№15.00002121.0013064, щодо невідповідності позивача займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність, прийняте без врахування професійних якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки та не підтверджується належними доказами.

Атестаційний лист не містить негативної інформації стосовно позивача, а безпосередній керівник позивача характеризує його виключно позитивно.

Зміст протоколу від 21 січня 2016 року № 15.00025250.0062559 не доводить, що атестаційною комісією рішення про службову невідповідність ОСОБА_1 приймалось на підставі повного та всебічного розгляду та дослідження всіх матеріалів, що були надані, і що за результатами розгляду цих матеріалів були встановлені обставини, що свідчать про невідповідність особи позивача критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції № 1465.

Докази, які б спростували наведені у атестаційному листі факти про достатню кваліфікацію і професійні навики позивача, відсутні.

Позивач охарактеризований безпосереднім керівником виключно з позитивного боку.

За результатами проведеної перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", встановлено, що до ОСОБА_1 заборони, передбачені частиною третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", не застосовуються.

За таких обставин, висновок атестаційної комісії про те, що позивач не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність не ґрунтується на матеріалах, передбачених Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року № 1465 (далі - Інструкція № 1465).

В порушення статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" та пункту 16 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційна комісія не проводила глибокого і всебічного вивчення документів особової справи позивача, не аналізувала повноту виконання позивачем функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показників службової діяльності, рівня теоретичних знань та професійних якостей, не враховувала наявність заохочень та дисциплінарних стягнень тощо.

Відповідно до пунктів 10-12, 16 Інструкції № 1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

У рішеннях атестаційної комісії не вказано, з яких підстав членами атестаційних комісій не були взяті до уваги відомості, зазначені в атестаційному листі позивача, результати його тестування на знання законодавчої бази та на загальні здібності і навички, та яким критеріям, визначеним пунктами 8, 9, 10, пунктом 16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) Інструкції № 1465, не відповідав позивач.

З урахуванням викладеного, висновок атестаційної комісії є необґрунтованим та не може бути покладений в основу прийняття відповідачем оскаржуваного наказу про звільнення позивача зі служби в поліції.

У касаційній скарзі Головне управління Національної поліції у м. Києві, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що позивач пройшов атестування у добровільному порядку, а діюче законодавство не містить будь-яких заборон на проведення атестації поліцейських за власним бажанням за будь-якою з підстав наведених у статті 57 Закону України "Про Національну поліцію".

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень, в яких надана відповідна оцінка доказам, у тому числі доводам касатора, які він зазначав також у судах попередніх інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній аргументи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції у м. Києві на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року та змінену постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Атестаційної комісії № 5 Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання незаконними та скасування рішень та наказу в частині, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак