Справа № 822/151/16
Суддя: Прокопенко О.Б.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

1 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Прокопенка О.Б.,

суддів: Волкова О.Ф., Гриціва М.І., -

розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого адміністративного суду України від 9 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України постановою від 9 березня 2017 року скасував ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 7 квітня 2016 року, постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року та прийняв рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у зазначеній справі.

Не погодившись із таким рішенням суду касаційної інстанції, ОСОБА_2 подала заяву про його перегляд Верховним Судом України, посилаючись на наявність підстав, установлених пунктами 1, 5 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до частини другої статті 239-2 КАС України Верховний Суд України своєю ухвалою від 29 червня 2017 року залишив заяву без руху вказавши на недоліки та надав строк до 1 серпня 2017 року для їх усунення.

20 липня 2017 року до Верховного Суду України надійшли матеріали на усунення недоліків заяви, а саме клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на подання заяви про перегляд судових рішень, разом із доказами поважності його пропуску.

Відповідно до частини п'ятої статті 238 КАС у разі пропущення строку, встановленого, зокрема, частиною першою статті 238 КАС, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Оскільки причини пропуску процесуального строку, на думку колегії суддів, є поважними, то цей строк підлягає поновленню.

Подана заява відповідає вимогам, встановленим статтями 239 та 239-1 КАС.

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пунктів 1, 5 частини першої статті 237 КАС мотивами перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є, зокрема, неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

На підтвердження наведених у заяві доводів надано ухвалу Вищого адміністративного суду України від 13 жовтня 2015 року (№ К/9991/12115/12), яка, на думку заявника, підтверджує неоднакове застосування судом касаційної інстанції, зокрема положення Конституції України, Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), у подібних правовідносинах та копію постанови Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 21-195а15 - на підтвердження невідповідності оскаржуваного судового рішення викладеному у цій постанові висновку.

Проте аналіз судових рішень, суду касаційної інстанції, не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом норм матеріального права, оскільки прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами, які були встановлені під час розгляду цих справ, перевірка правильності встановлення яких не входить до компетенції Верховного Суду України.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Так, в оскаржуваному рішенні, позовні вимоги заявлені щодо протиправного обмеження виплати суддівської винагороди.

У рішенні суду касаційної інстанції, надане заявником на порівняння, позовні вимоги заявлені щодо виплати вихідної допомоги судді, без сплати податку.

Те саме стосується й постанови Верховного Суду України, оскільки постановлена вона, за інших фактичних обставин, ніж постанова касаційного суду, про перегляд якої подано заяву, а саме: визнання протиправною бездіяльність Верховної Ради України щодо несвоєчасного розгляду подання Вищої ради юстиції про звільнення судді з посади у зв'язку з поданням заяви про відставку.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження у цій справі для перегляду постанови Вищого адміністративного суду України від 9 березня 2017 року.

Ураховуючи наведене та керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Поновити строк на подання заяви ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого адміністративного суду України від 9 березня 2017 року.

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії для перегляду постанови Вищого адміністративного суду України від 9 березня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідачО.Б. Прокопенко
Судді: О.Ф. Волков
М.І. Гриців