Справа № 380/952/17
Суддя: Косович Т. П.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

08.08.2017 Провадження по справі № 2-а/380/170/17
Справа № 380/952/17
Постанова

Іменем України

8 серпня 2017 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Косович Т.П.

при секретарі: Козуб І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій неправомірними скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом, в якому просить поновити йому строк звернення до адміністративного суду, визнати дії капітана поліції СРПП № 3 Білоцерківського відділення поліції Музиченка І.В. незаконними та скасувати постанову серії ВР № 326435 від 13.06.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що він здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» з накладенням штрафу в сумі 255 гривень та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що 13.06.2017 року він, керуючи автомобілем GEELY, державний номерний знак НОМЕР_1, по бульвару Олександрійський в м. Біла Церква Київської області, дійсно здійснив зупинку транспортного засобу. Знаку «Зупинку заборонено» він не бачив, оскільки коли проїжджав, то знак був закритий автобусом. Крім того знак був пошкоджений та закритий гіллям дерев, тобто не відповідав вимогам національного стандарту, в зв'язку з чим його вина у скоєнні правопорушення доведена не була.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити в повному обсязі, на підтвердження поважності причин пропущеного строку звернення до суду надав довідку Тетіївської ЦРЛ № 110 (а.с.26).

Представник відповідача Білоцерківського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Київській області в судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

В судовому засіданні встановлено, що 13.06.2017 року о 19 год. 20 хв. поліцейським екіпажем Білоцерківського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Київській області під час патрулювання на квадраті дислокації виявлено, що водій автомобіля GEELY, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по бульвару Олександрійський в м. Біла Церква Київської області, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4 ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП, поліцейським було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ВР № 326435 від 13.06.2017 року з накладенням адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в сумі 255 гривень.

Згідно Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР України), дорожні знаки поділяються на групи, зокрема: в) заборонні знаки - запроваджують або скасовують певні обмеження в русі (п. 8.4).

Розділом 33 ПДР України зазначено, що заборонні знаки - знак 3.34 "Зупинку заборонено" - забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Пунктом 8.2-1 ПДР України вказано, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про дорожні знаки та сигнали від 08.11.1968, ратифікованою Україною 25.04.1974 указом Президії Верховної ВР УРСР №2615-VIII, знаки встановлюються таким чином, щоб їх легко і своєчасно могли розпізнавати водії, для яких вони призначені. Зазвичай вони встановлюються на стороні дороги відповідного напрямку руху; однак вони можуть бути поміщені або повторені над проїжджою частиною дороги. Будь-який знак, встановлений на стороні дороги відповідного напрямку руху, повинен бути повторений над проїзною частиною або на протилежній стороні дороги, якщо місцеві умови такі, що цей знак може не бути вчасно помічений водіями транспортних засобів, для яких він призначений.

Згідно пункту 3.4.6 ДСТУ 3587-97, затвердженим наказом Держстандарту України від 31 липня 1997 р. № 441 зелені насадження не повинні погіршувати видимість технічних засобів організації дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено наявними в матеріалах справи відеозаписами, дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» по бульвару Олександрійський в м. Біла Церква Київської області встановлений в кроні дерева та частково закритий гілками, що значно погіршує його видимість учасникам дорожнього руху. Крім того даний знак має явно видимі механічні пошкодження, що приводить до сумніву у його дійсності.

Таким чином, позивач, рухаючись по бульвару Олександрійський в м. Біла Церква не мав можливості виконати вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», так як він не був розташований в зоні видимості позивача.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведено суду правомірності прийнятого ним рішення, натомість наявні в матеріалах справи докази підтверджують позицію позивача. З огляду на зазначене позов підлягає задоволенню.

Крім того суд, враховуючи надану довідку Тетіївської ЦРЛ, вважає поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, а тому поновлює йому даний строк.

Керуючись ст.ст. 122 ч. 1, 251, 280 КУпАП ст.ст. 71, 99, 100, 158-163, 171-2, 186 КАС України, суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Білоцерківського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій неправомірними скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ВР № 326435 від 13.06.2017 року, винесену поліцейським СРПП № 3 Білоцерківського відділення поліції Музиченком Іваном Васильовичем, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та оштрафований на 255 гривень, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Тетіївський районний суд Київської області. Уразі застосування судом ч. 3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Т.П.Косович