Справа № 522/14605/17
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/1793/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеські області до ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України. Мотивує вимоги тим, що громадянин Сомалі ОСОБА_1 01.08.2017 року співробітниками відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС України в Одеській області в місті Одеса, по вулиці Преображенській, буд. 64, було виявлено громадянина Сомалі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Сомалі, який порушив правила перебування іноземців в Україні. В Україну прибув у січні 2008 року з метою навчання. Із Сомалі вилетів авіасполученням Могадишо - Стамбул - Одеса, кордон України перетинав через КПП «Одеса» по паспортному документу для виїзду за кордон громадянина Сомалі. На даний час документований паспортом для виїзду за кордон громадянина Сомалі серії НОМЕР_1. З 2008 по 2013 рік навчався в Буковинському державному медичному університеті, з якого був відрахований. У 2014 році незаконно спробував перетнути кордон України з Словацькою Республікою, де був затриманий прикордонниками та поміщений до Волинського ПТПІ, за незаконний перетин державного кордону. У громадянина Сомалі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, при собі була копія посвідки на тимчасове проживання НОМЕР_2 від 03.08.2015 року, строком дії до 02.08.2016 року, яку було продовжено до 26.07.2017 року, у якої, на момент виявлення особи, закінчився строк дії. А також, при собі була копія довідки про тримання іноземця (особи без громадянства) в ПТПІ № 44 від 09.07.2015 р., видана Волинським ПТПІ та ОБГ, які незаконно перебувають в Україні. Відповідач 03.08.2015 року, після завершення терміну тримання у Волинському ПТПІ, звернувся до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою на отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні, відповідно до частини 15 статті 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та був документований посвідкою на підставі частини 17 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Дана посвідка, на даний час не дає права громадянину Сомалі ОСОБА_1, знаходитись на території України на законних підставах, так, як строк дії посвідки закінчився, а продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання, після його закінчення, діючим законодавством не передбачено. Тому, на даний час, громадянин Сомалі ОСОБА_1 на території України знаходиться незаконно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має. При цьому, громадянин Сомалі ОСОБА_1 у визначений термін з території України не виїхав, від виконання Рішення № 67 про примусове повернення в країну походження від 01.08.2017 року - ухиляється.

Сторони в судове засідання не з'явились.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримає.

Відповідач також надав суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, позов визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.

Матеріалами справи встановлено, що 01.08.2017 року співробітниками відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС України в Одеській області в місті Одеса, по вулиці Преображенській, буд. 64, було виявлено громадянина Сомалі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Сомалі, який порушив правила перебування іноземців в Україні.

В Україну прибув у січні 2008 року з метою навчання. Із Сомалі вилетів авіасполученням Могадишо - Стамбул - Одеса, кордон України перетинав через КПП «Одеса» по паспортному документу для виїзду за кордон громадянина Сомалі. На даний час документований паспортом для виїзду за кордон громадянина Сомалі серії НОМЕР_1. З 2008 по 2013 рік навчався в Буковинському державному медичному університеті, з якого був відрахований. У 2014 році незаконно спробував перетнути кордон України з Словацькою Республікою, де був затриманий прикордонниками та поміщений до Волинського ПТПІ, за незаконний перетин державного кордону.

У громадянина Сомалі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, при собі була копія посвідки на тимчасове проживання НОМЕР_2 від 03.08.2015 року, строком дії до 02.08.2016 року, яку було продовжено до 26.07.2017 року, у якої, на момент виявлення особи, закінчився строк дії. Також, копія довідки про тримання іноземця (особи без громадянства) в ПТПІ № 44 від 09.07.2015 р., видана Волинським ПТПІ та ОБГ, які незаконно перебувають в Україні.

Отже, громадянин Сомалі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, 03.08.2015 року, після завершення терміну тримання у Волинському ПТПІ, звернувся до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою на отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні, відповідно до частини 15 статті 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та був документований посвідкою на підставі частини 17 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Дана посвідка, на даний час не дає права громадянину Сомалі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходитись на території України на законних підставах, так, як строк дії посвідки закінчився, а продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання, після його закінчення, діючим законодавством не передбачено.

Тому, на даний час, громадянин Сомалі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на території України знаходиться незаконно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ (Далі - Закон № 3773), рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення. Порядок провадження за заявами іноземців та осіб без громадянства про добровільне повернення визначається Кабінетом Міністрів України.

Проте, громадянина Сомалі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з відповідною заявою, а також з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до ГУ ДМС України в Одеській області не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає.

01.08.2017 року за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилося в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, по відношенню до громадянина Сомалі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Постановою від 01.08.2017 року про накладання адміністративного стягнення, на громадянина Сомалі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Як наслідок, 01.08.2017 року по відношенню до вищевказаного іноземця було прийнято рішення № 67 про примусове повернення в країну походження та зобов'язано його покинути територію України у термін до 03.08.2017 року.

При цьому, громадянин Сомалі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у визначений термін з території України не виїхав, від виконання Рішення № 67 про примусове повернення в країну походження від 01.08.2017 року ухиляється.

Частиною 3 статті 3 розділу I Закону № 3773 передбачено, що іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно до п. 14 ст. 1 Закону № 3773, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до ч. 1 статті 23 розділу III Закону № 3773, нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» «іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України)…».

Відповідно до статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилитимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Іноземцям та особам без громадянства, зазначеним у цій статті, забороняється подальший в'їзд в Україну строком на п'ять років. Строк заборони щодо подальшого в'їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення та додається до строку заборони в'їзду в Україну, який особа мала до цього.

Згідно до частини 3 статті 3 розділу I Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 стаття 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Частиною 1 статті 16 розділу II зазначеного вище Закону передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Частиною 15 стаття 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в'їхали в Україну на інших законних підставах, не передбачених частинами 2 - 14 цієї статті, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в'їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно частини 4 статті 4 З вище Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

Відповідно до частини 1 статті 21 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в'їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Абзацом статті 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» зазначено, що перетинання державного кордону у разі в'їзду в Україну або транзитний проїзд через територію України громадянами держав, перелік яких зазначено у додатку 5, та особами без громадянства, які постійно проживають у зазначених державах, здійснюються після подання ними підтвердження фінансового забезпечення свого перебування в Україні, транзитного проїзду через територію України та виїзду за межі України.

Згідно до п. 14 ст. 1 Закону вищезазначеного Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України;

Відповідно до ч. 1 статті 23 розділу III Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону передбачено, що «…іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій».

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ «центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухиляється від виконання такого рішення, та існує ризик його втечі…».

Відповідно до статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статті 3 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», Постанови №1 Пленуму Вищого Адміністративного суду України від 25.06.2009 року, ГУ ДМС України в Одеській області розглянуло всю належну інформацію, яка була доступна та переконані, що виконання рішення про примусове видворення не буде означати для іноземця чи особи без громадянства реальної загрози бути страченим або підданим катуванню, нелюдському чи принизливому поводженню з боку влади країни, куди він видворяється.

Частиною 2 статті 263 КУпАП передбачено, що осіб, які незаконно перетнули або зробили спробу незаконно перетнути державний кордон України, порушили порядок в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, порушили прикордонний режим, режим в пунктах пропуску через державний кордон України або режимні правила у контрольних пунктах в'їзду - виїзду, вчинили злісну непокору законному розпорядженню або вимозі військовослужбовця чи працівника Державної прикордонної служби України або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а також іноземців та осіб без громадянства, які порушили правила перебування в Україні або транзитного проїзду через територію України, може бути затримано на строк до трьох годин для складення протоколу, а в необхідних випадках для встановлення особи і з'ясування обставин правопорушення - до трьох діб з повідомленням про це письмово прокурора протягом двадцяти чотирьох годин з моменту затримання.

Згідно пункту 27 частини 1 статті Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, - державна установа, призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства:

стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення;

- стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

- затриманих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством України;

- затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Частиною 2 статті 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень:

1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації;

2) зобов'язати іноземця або особу без громадянства внести заставу;

3) затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 183-7 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Враховуючи той факт, що відповідач порушує міграційне законодавство України, ухиляється від виїзду за межі України після закінчення терміну перебування, проживає без документів на право проживання в Україні, ухиляється від виконання рішення про примусове повернення в країну походження, суд вважає необхідним затримати громадянина Сомалі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.256 КАС України звернути постанову до негайного виконання.

Керуючись Законом України від 22.09.2011 року № 3773-VІ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 18, 162, 183-7, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеські області - задовольнити.

Примусово видворити з України громадянина Сомалі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Затримати громадянина Сомалі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Звернути постанову до негайного виконання відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.256 КАС України .

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії постанови. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Суддя Л. М. Чернявська

08.08.2017