Справа № 1316/954/2012
Суддя: Добош Н. Б.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1316/954/2012 Провадження № 8-а/450/1/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2017 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Добош Н.Б.

при секретарі Бідник І.Р.

з участю позивача ОСОБА_1

представників позивача Левицький Я.І., Літовченко Л.Р.

представника відповідача Фентісова М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.05.2014 року по адміністративній справі № 1316/954/2012 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області, третя особа військова частина № НОМЕР_1 про визнання неправомірною відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов`язання призначити пенсію,-

в с т а н о в и в:
07.02.2017 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.05.2014 року по адміністративній справі № 1316/954/2012 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області, третя особа військова частина № НОМЕР_1 про визнання неправомірною відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов`язання призначити пенсію.
Свою заяву мотивує тим, що 15.05.2014 року Пустомитівським районним судом Львівської області прийнято постанову, якою було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову. Зазначена постанова набрала законної сили 26.05.2014 року. Рішення суду було мотивовано тим, що у відповідності до п. 20 "Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637, - у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників. Під час розгляду справи судом було досліджено уточнюючу довідку Військової частини № НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України № 33 від 15.02.2010 року, згідно якої позивач дійсно в період з 01.04.1985 року по 10.08.2000 року повний робочий день виконувала роботу (працювала) на посаді машиніста холодильної установки, що обслуговує аміачно-холодильні установки за професією машиніст холодильної установки Військової частини № НОМЕР_2 . Разом з тим судом було встановлено, що Військову частину № НОМЕР_2 було ліквідовано без правонаступника. Таким чином суд прийшов до висновку про те, що Військова частина № НОМЕР_1 є окремим суб`єктом та не є правонаступником Військової частини № НОМЕР_2 . Відтак вона не уповноважена видавати уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу працівника. З наведених вище підстав судом було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Позивач звернулась із запитом до Галузевого державного архіву Державної прикордонної служби України щодо надання інформації про правонаступництво Військової частини № НОМЕР_2 з метою встановлення того, чи мала право Військова частина № НОМЕР_1 видавати уточнюючі довідки працівникам для підтвердження наявності спеціального трудового стажу. 14.01.2017 року позивач отримала відповідь з Галузевого державного архіву Державної прикордонної служби України про те, що згідно Директиви Державного комітету у справах охорони Державного кордону України від 18.05.2001 року № 057 правонаступником розформованих військових складів Північно-Західного напрямку Прикордонних військ України (військова частина НОМЕР_2 ) м. Львів визначений прикордонний загін Прикордонних військ України (військова частина НОМЕР_1 ). До відповіді на запит додана копія Директиви № 057 від 18.05.2001 року. Зазначена інформація є такою, що не була відома зпозивачу станом на момент розгляду справи у травні 2014 року та прийняття у ній рішення (постанови). Разом з тим вона має істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки спростовує висновки суду про відсутність правонаступництва військових частин та підтверджує правомірність уточнюючої довідки про підтвердження спеціального трудового стажу працівника № 33 від 15.02.2010 року, яка була видана Військовою частиною № НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, як належного та допустимого доказу у справі. Заявник (позивачка) вважає, що перелічені вище обставини та їх документальне підтвердження, є саме тими істотними обставинами, які не були і не могли бути їй відомі при розгляді справи та прийнятті у ній відповідного рішення, що є підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами. Щодо атестації робочих місць, як підстави для призначення пенсії на пільгових умовах у спірних правовідносинах зазначає, що відповідно до п. 3Наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року "Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", - при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, чинні на період роботи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови документального підтвердження відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року. Оскільки атестація робочих місць була введена після 1992 року, то посилання відповідача на необхідність такої, як передумови для призначення пенсії на пільгових умовах, є безпідставною з огляду на початок трудового стажу заявника (позивачки) з 01.04.1985 року. Крім того, згідно вказаного Порядку обов`язок проведення атестації робочих місць та відповідальність за несвоєчасне проведення такої покладено на керівника підприємства, установи, організації. Відповідно посилання відповідача на відсутність атестації робочих місць, як на підставу для відмови у позові, є необгрунтованим, оскільки не проведення або неналежне проведення атестації робочих місць не можуть позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист в частині вирішення питання призначення пенсійного забезпечення за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Позивач та її представники в судовому засіданні заяву підтримали з підстав викладених у ній та просила скасувати постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.05.2014 року по адміністративній справі № 1316/954/2012 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області, третя особа військова частина № НОМЕР_1 про визнання неправомірною відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов`язання призначити пенсію.
В процесі слухання справи відповідача Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області замінено на належного відповідача Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова
Представник відповідача в судовому засіданні заперечила, щодо задоволення заяви та скасування постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.05.2014 року з підстав викладених в письмових запереченнях, які долучені до справи.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений,однак в попередньому судовому засіданні заперечив, вказав, що військова частина є правонаступником військової частини № НОМЕР_2 лише в частині правонаступництва майна.
Заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:
Відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС) постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв`язку з нововиявленими обставинами, вичерпний перелік яких міститься у частині другій зазначеної статті.
Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, що має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі та суду.
У своїй заяві позивач покликається на те, що вона звернулась до Галузевого державного архіву Державної прикордонної служби України щодо надання інформації про правонаступництво Військової частини № НОМЕР_2 , та 14.01.2017р. позивачу надійшла відповідь про те, що згідно Директиви Державного комітету у справах охорони Державного кордону України від 18.05.2001р. № 057 правонаступником розформованих військових складів Північно-Західного напрямку Прикордонних військ України (військова частина НОМЕР_2 ) м.Львів визначений прикордонний загін Прикордонних військ України (військова частина НОМЕР_1 ) та надано копію директиви № 057 від 18.05.2001р. Вказує, що саме дана обставина є нововиявленою, оскільки не була відома на момент розгляду справи у травні 2014р., разом з тим має істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки спростовує висновки суду про відсутність правонаступництва військової частини.
Матеріалами справи встановлено, що постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.12.2012р. адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено та визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 14.12.2011р., зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Пустомитівському районі Львівської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п «б» ч. 1 ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ України. (т.1, а.с. 54-56).
Вищевказану постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.12.2012р. ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2013 року залишено без змін. (т.1, а.с. 83-87).
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.03.2014р. Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.12.2012р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2013 року було скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для розгляду (т.1, а.с. 157-159).
Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області 16.04.2014р. прийнято рішення № 1 про припинення пенсії за віком за списком № 2, призначену ОСОБА_1 згідно з постановою Пустомитівського районного суду від 19.12.2012р., ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2013р., постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2013р., ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2013р., ухвали Пустомитівського районного суду від 16.09.2013р. в якому зазначено, що призначену з 05.12.2013р. ОСОБА_1 пенсію за віком за списком № 2 припинити з 01.05.2014р. (т.2, а.с. 14).
Згідно довідки Управління пенсійного фонду в Пустомитівському районі Львівської області № 3804/03-43 від 18.04.2014р. за період з вересня 2011р. по квітень 2014р. позивачу було виплачено пенсію у розмірі 30493,92грн. (т.2, а.с. 12-13).
Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.05.2014р. у задоволенні позовних вимог позивача до Управління пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області про визнання протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 14.12.2011р., зобов`язанння управління Пенсійного фонду України у Пустомитівському районі Львівської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п «б» ч. 1 ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» за списком № 2 було відмовлено (т.1, а.с. 181-182). Дане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.
Відповідно до ч. 2 ст. 254 КАС України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22.05.2015 року №7 «Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.
Відповідно до п.20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ №637 від 12.08.1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або вислуги років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
В матеріалах справи міститься довідка військової частини НОМЕР_1 №10/32 від 15.02.2010р. (т.1, а.с.7), в якій зазначалось, що відповідно до директиви № 05 від 18.05.2001р. «Про реформування (ліквідацію) органу забезпечення» правонаступником військової частини НОМЕР_2 визначена військова частина НОМЕР_1 , а також витяг з директиви №05 від 18 травня 2001р.(т.1, а.с.173).
Як вбачається з постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.05.2014 р. у судовому засіданні представники військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що військова частина НОМЕР_1 не є правонаступником військової частини НОМЕР_2 (т.1 а.с.181).
Як вбачається з архівної довідки від 06.01.2017р. № 36/5/л-10 згідно Директиви Державного комітету у справах охорони державного кордону України від 18.05.2001р. № 057 п.2 правонаступником розформованих військових складів Північно-Західного напряму Прикордонних військ України (військова частина НОМЕР_2 ) м.Львів визначений 7 прикордонний загін ПВ України (військова частина НОМЕР_1 ) (Т. 2 а.с. 15). При цьому архів повідомив, що на зберіганні в галузевому архіві знаходяться документи ліквідованої військової частини НОМЕР_2 , які підтверджують факт трудових відносин колишніх працівників з метою оформлення пенсійного забезпечення переважно з 1987 року по 2001рік.
Як вбачається з Директиви № 057 від 18.05.2001р Державного комітету у справах охорони Державного кордону України, така була таємною, та пізніше була розсекречена згідно акту експертизи № 267 від 30.06.2009р. У п. 2 Директиви зазначено, що правонаступником розформованого (ліквідованого) органу забезпечення визначити одночасне надання довідок, що підтверджують трудовий стаж позивача за період 01.04.1985р. по 10.08.2001р. (Т. 2 а.с. 16).
Вказана обставина є нововиявленою, так як існувала на момент розгляду справи, однак про існування якої заявникові не була відомо, оскільки представниками третьої особи у справі військової частини № НОМЕР_1 повідомлялись відомості про наявність директиви № 05 від 18.05.2001р., відсутність правонаступництва після розформування військової частини та при цьому одночасне надання довідок, що підтверджують трудовий стаж позивача за період 01.04.1985р. по 10.08.2001р. у військовій частині НОМЕР_2 . Таким чином дана обставина, має істотне значення і така об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі та суду.
За таких обставин заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Пустомитівського районного суду від 15.05.2014 року за нововиявленими обставинами є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Діяльність військових частин регулюється спеціальними нормами, зокрема, Положенням про військове (корабельне) господарство Збройних сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.97р. № 300 (в редакції чинній на момент прийняття директиви № 057). Відповідно до примітки в п.1.1 Положенням про військове (корабельне) господарство Збройних сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.97р. № 300 (в редакції чинній на момент прийняття директиви № 057) військовими частинами тут і надалі треба розуміти частини, які входять до складу з`єднань, окремі частини, кораблі, установи, військово-навчальні заклади, об`єкти та організації Збройних Сил України, які ведуть своє господарство, а також адміністративно-господарські частини, відділення, відділи, управління та інші господарські підрозділи, органи військового управління відповідних рівнів, на які покладені завдання щодо матеріального та технічного забезпечення діяльності цих органів та їх особового складу.
Відповідно до п.п. 8.2.1 вищезазначеного положення військова частина (з`єднання) розформовується на підставі директиви (наказу) відповідного командування, у якій вказується, зокрема, строк розформування та правонаступник.
Підпунктом 8.2.12 Положення передбачено, що всі документи діловодства військової частини (з`єднання), що розформовуються, які необхідно зберігати в архіві, здаються до нього за встановленим порядком.
Таким чином чинним законодавством передбачено при розформуванні військової частини визначення її правонаступника, що також було визначено в директиві № 057 від 18.05.2001р., в якій визначено правонаступником розформованого (ліквідованого) органу забезпечення військової частини НОМЕР_2 , 7 прикордонний загін Прикордонних військ України (військова частина НОМЕР_1 ).
Відповідно до архівної довідки №12.05.2017р. Галузевого державного архіву Державної прикордонної служби в ліквідаційному акті про розформування військової частини НОМЕР_2 на 388 аркушах, який знаходиться на зберіганні в галузевому державному архіві інформація про те, що військова частина НОМЕР_1 не являється правонаступником ліквідованої військової частини НОМЕР_2 відсутня (Т.2 а.с. 78). Таким чином, інформація, яка повідомлялась представниками військової частини № НОМЕР_1 у судовому засіданні при розгляді даної заяви, а також при розгляді справи судом, за результатами якого прийнято рішення суду, яке переглядається, не знайшло свого документального підтвердження, та спростовується нововиявленою обставиною, а саме директивою № 057 від 18.05.2001р.
Рішенням відповідача № 14 від 14.12.2011р. про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 гр. ОСОБА_1 було відмовлено у призначені пільгової пенсії за період роботи ОСОБА_1 у зв`язку з тим , що згідно записів трудової книжки на посаді машиніста холодильної установки були чинні постанова Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р., постанова Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991р., а згідно представленої довідки №33 від 15.02.2010р. період роботи позивача у період з 01.04.1985р по 10.08.2001р. враховано з посиланням на постанову КМУ від 26.01.1991р.. яка була чинна до 11.03.1994р., документів, які б підтверджували роботу (зайнятість) позивача на посаді машиніста холодильних установок, що обслуговує аміачно-холодильні установки ОСОБА_1 не представила. Рішення відповідача також мотивоване покликанням на статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах призначаються за результатами атестації робочих місць, оскільки заявником не долучено наказ про проведення атестації (Т. 1 а.с. 4).
Згідно з п. "б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) право на призначення пільгової пенсії за віком мають б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.
Відповідно до ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.
Питання, пов`язані з проведенням атестації робочих місць за умовами праці, визначених постановою КМУ від 01.08.1992р. №442.
Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до п. 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ №637 від 12.08.1993р. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 у період з 01.04.1985р.(наказ № 64 від 01.04.1985р.) по 10.08.2001р.( наказ № 143 від 01.08.2001р.) позивач працювала на посаді машиніста холодильних установок (аміачних) (Т.1 а.с.5).
Дана робота передбачена у розділі ХХХІІІ «Загальні професії» Списку № 2, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 р. "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах» та у розділі ХХХІІІ «Загальні професії» Списку №2, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991р. «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення».
Щодо покликань представника відповідача на те, що довідкою Державної прикордонної служби від 28.11.2011р., наказом № 185 від 20.09.1993р., № 196 від 17.10.1997р. командира військової частини НОМЕР_2 про надання відпустки, наказу № 143 від 01.08.2001р. командира військової частини НОМЕР_2 про звільнення з роботи, а також особовою карткою підтверджено ті обставини, що заявник ОСОБА_1 працювала на посаді механіка (машиніста) холодильних установок, а не машиністом холодильних установок, що обслуговує аміачно-холодильні обстановки судом встановлено наступне. Згідно записів у трудовій книжці, оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні, у період з 01.04.1985р.(наказ № 64 від 01.04.1985р.) по 10.08.2001р. (наказ № 143 від 01.08.2001р.) позивач працювала на посаді машиніста холодильних установок (аміачних) (Т. 1 а.с.5). В довідці №33 від лютого 2010р. вказано, що ОСОБА_1 у період 01.04.1985р. по 10.08.2001р. виконувала роботу машиніста холодильної установки, що обслуговує аміачно-холодильні установки за посадою машиніст холодильної установки (Т. 1 а.с. 6). Дана довідка береться судом до уваги за встановлення обставин правонаступництва військової частини № НОМЕР_2 .
В довідці від 28.11.11р. галузевого державного архіву міститься інформація про те, що в наказах командира частини з загальних питань 1988-2001р. наявна інформація «Про безплатну видачу молока за кожну зміну робітникам, зайнятим з шкідливими умовами праці», а саме механіку холодильних установок ОСОБА_1 (Т.1 а.с.35). В архівній довідці галузевого державного архіву від 28.11.2011р. вказано, що згідно наказів командира військової частини НОМЕР_2 з 1988-1998р. на підставі наказів «Про видачу молока механікам аміачних холодильних установок» за працю в шкідливих умовах ОСОБА_1 , механіку аміачних холодильних установок в робочі дні видавалось молоко згідно графіка роботи (Т. 1 а.с.41). Наказ № 185 від 20.09.1993р. містить назву посади «Механік холодильних установок» (Т.1 а.с.36), наказ № 196 від 17.10.1997р. містить назву посади машиніст холодильних установок» (Т.1 а.с.37) стосуються надання ОСОБА_1 відпустки. В особовій картці ОСОБА_1 міститься назва посади «машиніст холодильних установок» (Т. 1 а.с. 39-40). В наказі № 143 від 01.08.2001р. зазначено назву посади «Механік холодильних установ»(Т.1 а.с.38). Оскільки, основним документом, що підтверджує стаж роботи особи, є трудова книжка, тому зазначені документи могли не містити повної назви посади на якій працювала ОСОБА_1 , та не спростовує встановлену обставину роботи заявника на посаді машиніста холодильних установок ( аміачних).
Згідно з п. "б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на призначення пільгової пенсії за віком мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Щодо періоду роботи позивача на посаді машиніста холодильних установок (аміачних) у період від 21.08.1992-10.08.2008 р. суд вважає, що зазначений період роботи позивача не підлягає зарахуванню до пільгового стажу з огляду на наступне.
Пунктом 6 Порядку визначено, що працівникам спеціалізованих підприємств і організацій (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та ін.), зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховуються періоди роботи, відпрацьовані на цих підприємствах або в організаціях, за результатами атестації відповідних робочих місць.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку проведення атестації дає підстави дійти до висновку про те, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту б статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 вересня 2013 року (справа №№ 21-183а13), 25 листопада 2014 року (21-519а14), які відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов`язковими для застосування судами.
При цьому обов`язок проведення атестації виник з 21 серпня 1992 року, з моменту набрання чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року за № 442.
Згідно з п. 4.5. Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, якщо ж атестація з 21.08.1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.
Судом встановлено, що після 21.08.1992 року атестація робочих місць у військовій частині не проводилась.
Відтак, період роботи позивача з 21.08.1992 - 10.08.2001 року не підлягає зарахуванню до пільгового стажу.
Встановлено, що 14 вересня 2011р. позивач, після досягнення 51 річного віку (51р і 11міс), звернулась до УПФ в Пустомитівському районі Львівської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2.
Загальний стаж роботи позивача складав на момент звернення більше 20 років: у період з 25.07.1977р. по 23.06.1983р.; з 27.06.1983р. по 12.11.1984р. та у період з 01.04.1985р. по 12.11.1984р..; з 01.04.1985 р. по 10.08.2001 р.
Із врахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про те, що необхідно зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 період її роботи на посаді посаді машиніста холодильних установок (аміачних) з 01.04.1985 р. по 21.08.1992р. по що складає 7 років 4 місяці і 20 днів.
Відповідно до п. "б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам, а тому на момент звернення до відповідача позивач мала право на призначення пенсії із зменшенням віку.
Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог частини першої статті 253 КАС України, суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.05.2014 року по адміністративній справі № 1316/954/2012 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області, третя особа військова частина № НОМЕР_1 про визнання неправомірною відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов`язання призначити пенсію задовольнити та скасувати постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.05.2014р. по справі №1316/954/2012, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовльнити.
Керуючись, ст.ст. 8-11, 17. 70, 71, 162, 163, 253, 254 КАС України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.05.2014 року по адміністративній справі № 1316/954/2012 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області, третя особа військова частина № НОМЕР_1 про визнання неправомірною відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов`язання призначити пенсію - задовольнити.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.05.2014р. по справі №1316/954/2012 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області, третя особа військова частина № НОМЕР_1 про визнання неправомірною відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов`язання призначити пенсію скасувати та постановити наступне :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах від 14.12.2011 року.

Зобов`язати Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України у м. Львові призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України з 14.09.2011 р. та виплатити заборгованість пенсійних виплат із врахуванням виплачених коштів.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її проголошення або отримання копії.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СуддяН. Б. Добош