Справа № 265/2546/17
Суддя: Щербіна А. В.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/2546/17
Провадження №2-а/265/143/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А.В., за участю секретаря судового засідання - Себко Г.Л.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно - будівельного контролю Маріупольської міської ради про визнання постанови незаконною та її скасування,

В С Т А Н О В И В:

13 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління державного архітектурно - будівельного контролю Маріупольської міської ради про визнання постанови незаконною та її скасування. В обгрунтування позову зокрема зазначила, що їй на праві приватної власності як фізичній особі належить торгівельний павільйон літ А-і по АДРЕСА_1. 06.04.2017 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради (надалі - ДАБК) винесена постанова №4/243-26961-241 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Дану постанову вона отримала 12 квітня 2017 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення по пошті. Вказана постанова була складена на підставі акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 30.03.2017 року її як фізичної особи - підприємця. Також був складений протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.03.2017 року відносно фізичної особи - підприємця, та складений припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 30.03.2017 року згідно якого, вона як фізична особа -підприємець повинна усунути виявлені порушення до 29.04.2017 року. У разі невиконання припису вона буде притягнута до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення. Вважала, що акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 30.03.2017 року; протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.03.2017 року; припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 30.03.2017 року та постанова №4/24.3-26961-24.1 від 06.04.2017 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є необгрунтованими та незаконними, а також підлягають скасуванню, оскільки всупереч п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 року № 553, перевірка була проведена після 2 років, а не протягом трьох місяців з дня подання нею до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області та реєстрації у Департаменті декларації про початок виконання будівельних робіт від 14.09.2015 року та декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 28.08.2105 року. При цьому, ДАБК не повернула їй декларацію на доопрацювання з обгрунтуванням підставповернення у строк, передбачений для її реєстрації, а навпаки зареєструвала 14.09.2015 року за №ДЦ 62, а також інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю не було відмовлено у видачі їй документа дозвільного характеру.

Навпаки, на підставі рішення органу місцевого самоврядування 187/7 виданого 22.12.2015 року Маріупольською міською радою колегії Жовтневої районної адміністрації; декларації про готовність об'єкта до експлуатації ДЦ 62 від 14.09.2015 року, технічного паспорта, вона зареєструвала право власності на торгівельний павільйон, А-І, вбиральню Б-1, огорожу №1, загальною площею 64,1 кв.м., розташований по АДРЕСА_1. Її право власності підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.01.2016 року. Вказане майно належить їй на праві приватної власності як фізичній особі.

У зв'язку з цим вважала, що Закон України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» не може застосовуватися до неї як фізичної особи у зареєстрованій декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Вказувала, що нею, як фізичною особою були виконані будівельні роботи по декларації яка зареєстрована, а наведені дані в ній є достовірними, тому притягувати її до відповідальності за правопорушення яке вона не скоювала - є незаконним. Посилаючись, зокрема на ст.ст. 6, 17, 18, 19, 71 КАС України, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», постановe Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553, просила суд: 1) визнати неправомірною (незаконною) постанову № 4/24.3-26961-24.1 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 06.04.2017 року щодо накладення на СПД ОСОБА_1 штрафу у сумі 57600,00 гривень, за вчинення правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»; 2) скасувати постанову № 4/24.3-26961-24.1 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 06.04.2017 року щодо накладення на СПД ОСОБА_1 штрафу у сумі 57600,00 гривень, за вчинення правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Відповідач ДАБК подало до суду заперечення проти позову. Вважали, що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню по наступним обставинам:

1. поводом проведення позапланової перевірки був лист головного Управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради від 01.03.2017 р. №30.5-13979-30.1. Позапланова перевірка була здійсненна на підставі направлення від 29.03.2017 р. за №45. По результатам проведеної позапланової перевірки було складено акт та протокол від 30.03.2017 р. Позивачу надано припис від 30.03.2017 р. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Постановою №4/24.3-26961-24.1 від 06.04.2017 р. Позивача було притягнуто до відповідальності у вигляду штрафу в розмірі 57 600грн.

Позапланова перевірка була проведена відповідно до вимог абз. 8 п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. №553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», яким передбачено, що позапланова перевірка проводиться за зверненням фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства. Абзац 4 п.7 Порядку №553, дійсно передбачає необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів. Тобто в даному випадку дана перевірка проводиться за власної ініціативою контролюючого органу з дня подання документів на реєстрацію.

В нашому випадку реєстрація Декларацій була проведена у 2015р., а перевірка проводилась не за власною ініціативою, а за зверненням Головного Управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради, як то передбачено абз. 8 п.7 Порядку №553.

Такожнаголошували, що відповідно до ст.2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів контролю, зокрема державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду). Отже вважали, що здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, не відноситься до перевірок господарської діяльності.

Крім того, відповідно Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. за №466, якою затверджено «Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт» передбачено:

-п.5. «Будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою»;

-п. 11 «Замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданих ним повідомленні, декларації, за виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації та за порушення вимог, визначених цим Порядком».

Відповідно до вимого п. 16 Постанови КМУ від 13.04.2011р. за №461, якою затверджено «Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» передбачено, що замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації чи акті готовності об'єкта до експлуатації, за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Таким чином відповідальність за надання повних та достовірних даних вказаних в Деклараціях покладається на Позивача. Вимогами вищевказаних Порядків не передбачена обов'язкова перевірка даних вказаних замовником у Деклараціях.

Так, Позивач по незрозумілим причинам в Декларації про початок виконання будівельних робіт не зазначив що він як фізична особа підприємець є орендарем відповідної земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 02.06.2015 р. укладеного з Маріупольською міською радою. Також, Позивач не отримав у встановленому порядку умови та обмеження забудови земельної ділянки та не мав законних підстав здійснювати які не будь підготовчі та будівельні роботи.

Виходячи з вищенаведеного, вважали, що відсутні підстави для скасування постанови від 06.04.2017р. №4/24.3-26961-24.1. про накладення на Позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у сумі 57 600грн. Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради діяло в межах своєї компетенції, в спосіб встановлений діючим законодавством України. Просили суд відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання, позивач ОСОБА_1 не з'явилася, подала до суду заяву по розгляд справи за її відсутності, але в присутності її представника ОСОБА_2, позовні вимоги підтримувала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності, до суду також не з'явилася, подала до суду заяву по розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник ДАБК в судове засідання також не з'явився. Від начальника ДАБК надійшло клопотання про перенесення розгляду справи через хворобу представника відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Під час знаходження справи в суді, судовий розгляду вже відкладався за заявою представника Відповідача через необхідність подання додаткових доказів.

19 липня 2017 року на адресу суду знову надійшло клопотання начальника ДАБК про перенесення розгляду справи через хворобу представника Відповідача. При цьому, будь-яких підтверджуючих з цього приводу документів про поважність причини неявки представника Відповідача до клопотання додано не було.

Відповідно до ч.7 ст.56 КАС України, законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Доказів того, що начальник ДАБК з поважних причин також не може приймати участі у судовому розгляду суду також не надано.

Таким чином, суд визнає неявку представників Відповідача в судове засідання не поважною, та вважає, що справа може бути розглянута в порядку письмового провадження, оскільки в судове засідання прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та з матеріалів справи не вбачається, що існує потреба заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 30.03.2017 року головним спеціалістом управління державного архітектурно - будівельного контролю Маріупольської міської ради було складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Згідно вказаного акту, містобудівні умови за номером вказаним у декларації про початок будівельних робіт не видавалися, що є порушенням ч.8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності».

06 квітня 2017 року начальником управління державного архітектурно - будівельного контролю Маріупольської міської ради було складено постанову №4/24.3-26961-24.1 про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівельної діяльності. Так, ОСОБА_1 порушила ч.8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності», оскільки зазначила недостовірні данні у деклараціях про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зокрема: містобудівні умови та обмеження управління містобудування та архітектури не надавало, а також у декларації не вірно вказане ім'я по батькові інженера, що здійснює технічний нагляд так у декларації зазначено ОСОБА_3, а він є ОСОБА_3. Крім того, кваліфікаційний сертифікат інженера, зазначений у декларації, був чинний до 29.04.2015 року. Відповідно до вказаної постанови, ФОП ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівельної діяльності» та накладено штраф у сумі 57600,00 грн.

Відповідно до ч.6 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, що діяла на час подання декларації про початок виконання будівельних робіт), у разі якщо право на будівництво об'єкта передано іншому замовнику або змінено осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, замовник протягом трьох робочих днів повідомляє про такі зміни орган державного архітектурно-будівельного контролю, який зареєстрував декларацію про початок виконання будівельних робіт.

Згідно з ч.8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Пункт 4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (в редакції, що діяла на час подання декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації) передбачає, що суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації на об'єктах II категорії складності - у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням містобудування і архітектури Маріупольської міської ради від 03.08.2015 року були видані містобудівні умови та обмеження земельної ділянки №06-01-33/342-02 по АДРЕСА_1.

Також з матеріалів справи вбачається, що рішенням колегії Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 22.12.2015 року, на підставі подання Головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради від 02.11.2015 року №0601-19/1272-02, земельній ділянці з існуючими об'єктами нерухомості, які належать ОСОБА_1 була визначена адреса: АДРЕСА_1.

Таким чином, з боку Відповідача суду не надано доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 взагалі не видавалися будь-які містобудівні умови та обмеження по земельній ділянці, яка розташована по АДРЕСА_1, оскільки адреса АДРЕСА_1 була визначена лише 22.12.2015 року, тобто після реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

З матеріалів справи вбачається, що нібито помилкові відомості щодо ім'я по батькові інженера, який здійснює технічний нагляд були внесені у першому випадку не пізніше 28.08.2015 року (декларація про початок виконання будівельних робіт), а у другому випадку не пізніше 14.09.2015 року (декларація про готовність об'єкта до експлуатації). При цьому, доказів того, що вказані відомості є помилковими, з боку Відповідача суду також не надано.

До того ж, суд вважає, що за умови доведеності помилковості відомостей щодо інженера, який здійснює технічний нагляд, Відповідач під час винесення постанови №4/24.3-26961-24.1 від 06.04.2017 року, повинен був керуватися нормами Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» у редакції, чинній на час вчинення можливого правопорушення, тобто станом не пізніше 14.09.2015 року, адже станом на 06.04.2017 року, вказаний Закон посилює відповідальність особи за порушення у сфері містобудівної діяльності в частині розміру штрафу.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування спірної постанови є обгрунтованим та підлягають задоволенню.

В той же час, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання неправомірною (незаконною) спірної постанови задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч.4 ст.105 КАС України, адміністративний позов може містити вимогу про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8-11, 17, 18, 69, 71, 72, 99, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно - будівельного контролю Маріупольської міської ради про визнання постанови незаконною та її скасування - задовольнити частково.

2. Скасувати постанову № 4/24.3-26961-24.1 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 06.04.2017 року на ФОП ОСОБА_1 штрафу у сумі 57600,00 гривень, за вчинення правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

3. В іншій частині в задоволенні позову - відмовити.

4. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

5. Ця постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду області через Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Щербіна