Справа № 810/2544/17
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

31 липня 2017 року № 810/2544/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Ірпінського відділу поліції ГУ Національної поліції у Київській області про визнання неправомірними дії та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Ірпінського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області відповідно до якого позивач просить суд:

відповідно до якого позивач просить суд:

- визнати неправомірними дії Ірпінського відділу поліції ГУ Національної поліції у Київській області (ліквідаційна комісія) по наданню ОСОБА_1, довідки про грошове забезпечення роботи в зоні відчуження в період з 08.05.1986 по 18.05.1986 (всього за 11 днів) без врахування належних мені виплат;

- зобов'язати Ірпінський відділ поліції ГУ Національної поліції у Київській області (ліквідаційну комісію) на підставі проведеного розразрахунку нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1, недосплачену суму коштів - 2 337,53 крб;

- зобов'язати Ірпінський відділ поліції ГУ Національної поліції у Київській області (ліквідаційна комісія) видати ОСОБА_1, довідку про заробітну плату за роботу в зоні ЧАЕС 08.05.1986 по 18.05.1986 з урахуванням невиплачених сум, а саме:

- подвійну заробітну плату з розрахунку 215,25 крб. : 31 х 2 = 13,88 крб х 11 = 152,68 крб.

- премію за роботу в зоні відчуження з 08.05.1986 по 18.05.1986 - 500 крб.

- за радіоактивне переопромінення в період з 26.04.1986 по 30.05.1986 більше 50 мілізівертів (у позивача 277,6 мілізівертів) 615 крб.

- добові - 3,50 крб. х 11 днів -= 38,5 крб.

- за харчування - 2,85 крб х 11 днів = 31,35 крб.

- за переопромінення 1986 - 87 рр. в 25 бер у позивача (27,76 бер) за 08.05.1986 по 18.05.1986 одноразова винагорода в сумі 1000 крб.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до положень частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк у шість мясяців місяць, у даній категорії справ, визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду з позовом за захистом порушених субєктом владних повноважень прав.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Водночас, в адміністративному позові позивач вказує, що у серпні 2016 року він звернувся до Ірпінського міського відділу Національної поліції в Київській обалсті з проханням видати довідку про виплату заробітної плати за період його роботи у зоні відчуження ЧАЕС.

Зі змісту позовної заяви та додатків до неї вбачається, що оскаржувана довідка про грошове забезпечення в зоні відчуження прийнята 23.09.2016 та позивачу була надана відповідь №13407 від 23.09.2016, в той час як до суду із даним адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся лише 25.07.2017, тобто після спливу визначеного законодавством піврічного терміну для звернення до суду.

Отже, позивач з вересня 2016 року був обізнаний зі змістом довідки про заробітну плату, а також зі змістом листа від 23.09.2016, в якому йому було повідомлено чому саме ця довідка містить такі відомості.

Відповідно до приписів частини 1 статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, суд зазначає про таке.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Разом з цим, суд звертає увагу, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким критеріям:

- це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнюювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк і створювали об'єктивні перешкоди, які перешкоджали зеврненню до суду;

- це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

- ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

- ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Слід зазначити, що позивач у прохальній частині позову не просить суд визнати поважними причини пропуску звернення до суду та не наводить будь-яких доводів щодо пропуску строку на звернення до суду.

Таким чином, судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, як і не зазначено позивачем доводів які б свідчили про те, що ці обставини виникли незалежно від його волі.

Разом з цим, суд зауважує, що жодних обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнюювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк і створювали об'єктивні перешкоди, які перешкоджали зверненню до суду позивачем не вказано.

Враховуючи викладене, будь-яких істотних та вагомих причин пропуску строку на звернення саме до адміністративного суду, які б непереборно перешкоджали позивачу звернутись до суду або надавали б суду підстави обчислювати строк звернення до суду з іншої дати ніж з вересня 2016 року та вважати строк звернення до суду не пропущенним чи пропущенним, але з поважних причин, судом за результатом розгляду позовної заяви та доданих до неї документів - не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк для звернення до суду, який встановлено частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, враховуючи, що адміністративний позов подано позивачем з порушенням строку на звернення до суду, і судом не встановлено поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду своєчасно, вказана позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Водночас, позивач не позбавлений права повторно звернутись до суду із відповідним клопотанням про визнання причин пропуску троку на звернення до суду поважними та наданням відповідних доказів на підтвердження цих обставин.

Керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Ірпінського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, - залишити без розгляду.

2. Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, - надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Панова Г. В.