Справа № 826/1305/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 червня 2017 року № 826/1305/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційне Агентство «Медіа-Авеню»
до Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) Департамент містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація)
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційне Агентство «Медіа-Авеню» (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (надалі - Відповідач 1), Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (надалі - Відповідач 2), в якому просило з урахування заяви про уточнення позовних вимог: Визнати протиправними та скасувати Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація): «Про відмову у продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами» від 23.12.2016 р. № 1326 в частині пунктів 21-22, 25-35, № 1324 в частині пункту 17, № 1327 в частині пункту 14; «Про відмову у продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами» від 14.02.2017 № 173 відносно об'єктів Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційне Агентство «Медіа-Авеню»; «Про відмову у продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами» від 22.02.2017 №№ 212 відносно об'єктів Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційне Агентство «Медіа-Авеню»; визнати незаконним та скасувати наказ Департаменту № 76 від 09.02.2017 р. «Про демонтаж рекламних засобів» в частині пунктів 241, 245, 530, 531, 571, 572, 573, 574, 575, 576, 577, 578, 579, 580, 581 відносно об'єктів Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційне Агентство «Медіа-Авеню»; зобов'язати Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) прийняти відповідне рішення про продовження позивачу строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами згідно поданих заяв та отриманих описів за наступними адресами та номерами дозволів: № дозволу 25680-10-П-1, за адресою: м. Київ, б-р Чоколівський біля буд, 22, номер опису міського дозвільного центру - 01025-04 (надалі - об'єкт 1); № дозволу 25576-10-П-1, за адресою: м. Київ, Кільцева дорога, поворот на аеропорт Жуляни в напрямку вул. Шевченка, номер опису міського дозвільного центру - 01025-04 (надалі - об'єкт 2); № дозволу 25675-10-П-1, за адресою: м. Київ, вул. Урицького, 11, номер опису міського дозвільного центру - 01025-04 (надалі - об'єкт 3); № дозволу 25677-10-П-1, за адресою: м. Київ, вул. Урицького, 32, номер опису міського дозвільного центру - 01025-04 (надалі - об'єкт 4); № дозволу 25577-10-П-1, за адресою: м. Київ, Петрозаводська, біля буд. 14/18 по вул. Урицького, номер опису міського дозвільного центру - 01025-04 (надалі - об'єкт 5); № дозволу 25676-10-П-1, за адресою: м. Київ, вул. Протасів Яр, 220 м. від буд. № 48 у напрямку вул. Солом'янської, номер опису міського дозвільного центру - 01025-04 (надалі - об'єкт 6); № дозволу 5678-10-П-1, за адресою: м. Київ, вул. Протасів Яр, навпроти буд. № 5, номер опису міського дозвільного центру - 01025-04 (надалі - об'єкт 7); № дозволу 25689-10-П-1, за адресою: м. Київ, пр-кт Червонозоряний, 57 (Валерія Лобановського), номер опису міського дозвільного центру - 01025-04 (надалі - об'єкт 8); № дозволу 25688-10-П-1, за адресою: м. Київ, пр-кт Червонозоряний, 9/1 (Валерія Лобановського), номер опису міського дозвільного центру - 01025-04 (надалі - об'єкт 9); № дозволу 25687-10-П-1, за адресою: м. Київ, пр-кт Перемоги, між буд. 70 та 74, номер опису міського дозвільного центру - 01025-04 (надалі - об'єкт 10); № дозволу 25682-10-П-1, за адресою: м. Київ, пр-кт Перемоги, напроти буд. 68/1, номер опису міського дозвільного центру - 01025-04 (надалі - об'єкт 11); № дозволу 25684-10-П-1, за адресою: м. Київ, пр-кт Перемоги, 34 навпроти, номер опису міського дозвільного центру - 01025-04 (надалі - об'єкт 12); № дозволу 25683-10-П-1, за адресою: м. Київ, пр-кт Перемоги, 38 навпроти, номер опису міського дозвільного центру - 01025-04 (надалі - об'єкт 13); № дозволу 05834-04-П-3, за адресою: м. Київ, вул. Тепловозна/Харківське шосе, номер опису міського дозвільного центру - 01104-01 (надалі - об'єкт 14); № дозволу 05556-04-П-3, за адресою: м. Київ, пл. Інтернаціональна, номер опису міського дозвільного центру - 01104-01 (надалі - об'єкт 15); № дозволу 06247-04-П-3, за адресою: м. Київ, вул. Івашкевича, 1/28/вул. Вишгородська, номер опису міського дозвільного центру - 01038-01 (надалі - об'єкт 16); № дозволу 25679-10-П-1, за адресою: м. Київ, вул. Гетьмана, 48а біля ст. Караваєві дачі (75 км від вул. Польової), номер опису міського дозвільного центру - 01025-04 (надалі - об'єкт 17); № дозволу 255798-10-П-1, за адресою м. Київ, пр-кт Перемоги, 45, номер опису міського дозвільного центру - 01025-04 (надалі - об'єкт 18); № дозволу 25681-10-П-1, за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 197/Гарматна, номер опису міського дозвільного центру - 01025-04 (надалі - об'єкт 19).

У відповідності до ст. 52 КАС України, Судом зміно статус Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача 1 на Відповідача 2 у справі.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що прийняті протиправні рішення (розпорядження та наказ) Відповідачів порушують його права та охоронювані законні інтереси, а також чинне законодавство у сфері розміщення зовнішньої реклами та видачі документів дозвільного характеру, отже підлягають скасуванню.

Позивачем подано суду клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні та про пришвидшення розгляду даної справи.

Представники Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи.

На адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли заперечення на позовну заяву від Відповідача 1, в яких останній зазначає, що прийняття рішення про продовження строку дії документу дозвільного є правом Відповідача 1, а не його обов'язком. Крім того, позитивний висновок (пропозиція, розпорядження про надання дозволу) можливе лише у разі, коли подані заявником документи відповідають усім встановленим вимогам щодо надання дозволу на право на провадження певних дій. Чинне законодавство не передбачає обов'язку дозвільних органів надати документ дозвільного характеру виключно на тій підставі, що ним поданий тільки необхідні документи за встановленим переліком. Також, Відповідач зазначає, що виходячи з викладеного Відповідач 1 мав всі законні підстави приймати рішення про відмову у продовженні строку дії дозволу на розміщення реклами.

У відповідності до частини шостої статті 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно описів документів, що надані Позивачем 01.10.2015 р., 16.12.2015 р. та 28.12.2015 р. до ЦНАП для виконання адміністративної послуги - продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами по об'єктам 1-19, Позивач подавав наступні документи по кожному об'єкту: заяву; оригінал зареєстрованого дозволу; висновок щодо відповідності встановлення рекламного засобу вимогам безпеки його розміщення та використання протягом строку, на який продовжується дозвіл з завіреною копією ліцензії розробника висновку; лист-погодження від власників (балансоутримувачів) місяця розташування рекламного засобу або уповноваженої ним особи щодо відсутності заперечень на строк продовження дії дозволу; документ, який підтверджує відсутність заборгованості на розміщення рекламного засобу якого раніше було надано дозвіл за договором на право тимчасового користування місцем.

Зазначені документи були прийняті Державним реєстратором, що підтверджується підписом на описах, з визначенням терміну виконання: за заявами від 01.10.2015 р. термін виконання 26.10.2015 р.; за заявою від 16.12.2015 р. термін виконання 13.01.2016 р., за заявами від 28.12.2015 р. термін виконання 25.01.2016 р.

Не отримавши у визначений строк від Відповідача 1 через міський дозвільний центр належним чином оформлених дозволів на розміщення рекламних засобів по об'єктам 1-19, Позивач скориставшись «принципом мовчазної згоди» продовжив розміщувати свої об'єкти 1-19 (рекламні засоби), щомісячно сплачуючи при цьому у повному обсязі кошти за право тимчасового користування місцем для розміщення рекламних засобів.

Позивач зазначає, що у січні 2017 року та березні 2017 року з мережі Інтернет (офіційного сайту Київської міської влади) Позивачу стало відомо, що Відповідача 1 прийнято Розпорядження «Про відмову у продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами» від 23.12.2016 р., № 1326, № 1324, № 1327, від 14.02.2017 р. № 173, від 22.02.2017 р. № 212 на розміщення зовнішньої реклами по об'єктам 1-19.

Відповідачем 2 09.02.2017 р. прийнято Наказ №76 «Про демонтаж рекламних засобів», яким доручено Комунальному підприємству виконавчого органу КМР (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» забезпечити демонтаж рекламних засобів, у тому числі, об'єктів 1-15 Позивача.

Позивач вважає спірні розпорядження Відповідача 1 та Наказ Відповідача 2 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про часткове обґрунтування позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначає Закон України «Про рекламу» від 03.07.1996 № 270/96-ВР (із змінами та доповненнями) (надалі - Закон).

Згідно зі статтею 1 Закону, зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону, розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами регулюють Типові правила розміщення зовнішньої реклами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (надалі - Типові правила).

Відповідно до пункту 2 Типових правил, дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.

Згідно з пунктом 4 Типових правил, на територіях, будинках і спорудах зовнішня реклама розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб) з урахуванням архітектурних, функціонально-планувальних, історико-культурних чинників, типології елементів місцевого середовища та з додержанням правил благоустрою територій населених пунктів.

Дозвіл надається строком на п'ять років, якщо менший строк не зазначено у заяві (пункт 23 Типових правил).

Виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов'язаних з розташуванням рекламного засобу (пункт 24 Типових правил).

Відповідно до Типових правил, а також Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ», Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», Закону України «Про рекламу», Закону України «Про автомобільні дороги», Закону України «Про прискорений перегляд регуляторних актів, прийнятих органами та посадовими особами місцевого самоврядування» та інших нормативно-правових актів, розроблено Порядок розміщення реклами в місті Києві, затверджений Рішення Київської міської ради від 22.09.2011 № 37/6253 (надалі - Порядок), метою впровадження якого є уніфікація всіх процедур з питань розміщення зовнішньої реклами, реклами на транспорті комунальної власності та реклами в ліфтах будинків комунальної власності міста Києва.

Згідно з пунктом 1.3. розділу І Порядку вживаються наступні терміни, зокрема: дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу реклами на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який дає право на розміщення зовнішньої реклами; зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг; дозвільний орган - Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке уповноважене виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) виконувати покладені на нього функції (у сфері розміщення зовнішньої реклами та реклами на транспорті, у ліфтах комунальної власності територіальної громади міста Києва), передбачені цим Порядком та Положенням про Департамент містобудування та архітектури; самовільно встановлений рекламний засіб - рекламний засіб, що розміщується без наявності виданого у встановленому порядку дозволу; після прийняття виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) розпорядження про відмову у продовженні терміну дії дозволу або його скасування. Не вважається самовільно встановленим рекламний засіб протягом часу розгляду заяви розповсюджувача реклами про продовження строку дії дозволу до моменту прийняття виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) відповідного рішення за такою заявою.

Відповідно до підпунктів 2.1.4. та 2.1.6. пункту 2.1. розділу 2 Порядку, дозвільний орган, зокрема: реєструє та розглядає заяви розповсюджувачів реклами щодо надання дозволу, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу, скасування та продовження строку його дії; здійснює підготовку та подає в установленому порядку проекти розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про надання дозволу, відмову у його наданні, продовження строку дії дозволу, відмову у його продовженні або скасування дозволу.

Порядок продовження строку дії дозволу регулюється розділом 9 Порядку.

Згідно з пунктом 9.1. Порядку, строк дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається державним адміністратором за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2005 № 1176 «Про затвердження форми заяви на одержання суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою документів дозвільного характеру» (із змінами і доповненнями), не пізніше, ніж за один місяць до закінчення строку дії дозволу разом із оригіналом зареєстрованого дозволу.

Разом із заявою на продовження строку дії дозволу розповсюджувач реклами надає:- висновок (виданий підприємством, установою чи організацією, які мають відповідні ліцензії) щодо відповідності встановленого РЗ вимогам безпеки його розміщення та використання протягом строку, на який продовжується дозвіл, а також завірену належним чином копію ліцензії розробника цього висновку, що підтверджує право останнього надавати такі послуги (роботи); лист-погодження від власника (балансоутримувача) місця розташування РЗ або уповноваженої ним особи щодо відсутності заперечення на розміщення РЗ на строк продовження дії дозволу; документ (акт звірки взаєморозрахунків), який підтверджує відсутність заборгованості у розповсюджувача зовнішньої реклами, на розміщення РЗ якого раніше було надано дозвіл за договором на право тимчасового користування місцем.

Відповідно до пункту 9.2 дозвільний орган протягом п'яти робочих днів з дати одержання заяви державного адміністратора про продовження строку дії дозволу розглядає її та надає пропозиції з проектом відповідного розпорядження до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) для прийняття рішення.

Продовження строку дії дозволу допускається за умови відповідності місця розташування та типу РЗ схемі розміщення рекламоносіїв, що входить до складу відповідного паспорта вулиці, затвердженого в установленому порядку.

Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) протягом п'яти робочих днів з дати одержання від дозвільного органу зазначених пропозицій розглядає та приймає відповідне рішення про продовження строку дії дозволу або про відмову у його продовженні (пункт 9.3. Порядку).

Згідно з пунктом 9.4. Порядку, дозвільний орган протягом п'яти робочих днів з дати видання розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вносить відповідні зміни до дозволу, які мають бути підписані керівником дозвільного органу, скріплені печаткою дозвільного органу, та передає його державному адміністратору для видачі заявнику.

Продовження строку дії дозволу (відмова у його продовженні) фіксується в журналі обліку державного адміністратора та в журналі реєстрації дозвільного органу.

Перший примірник дозволу видається заявникові державним адміністратором після надання заявником підписаного з його боку додатка до договору на право тимчасового користування місцем (адресною програмою) у разі розташування рекламного засобу на місці, яке перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, а другий примірник дозволу залишається у дозвільному органі.

Відмова у продовженні строку дії дозволу може бути оскаржена у порядку, встановленому законодавством (пункт 9.6. Порядку).

Окрім того, правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і встановлює порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів визначає Закон України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 № 2806-IV (надалі - Закон № 2806-IV ), дія якого поширюється на дозвільні органи, адміністраторів, уповноважений орган та суб'єктів господарювання, які мають намір провадити або провадять господарську діяльність.

У Законі № 2806-IV терміни вживаються в такому значенні, зокрема: дозвільна система у сфері господарської діяльності - сукупність урегульованих законодавством відносин, які виникають між дозвільними органами, адміністраторами та суб'єктами господарювання у зв'язку з видачею документів дозвільного характеру, переоформленням, анулюванням документів дозвільного характеру; дозвільні органи - суб'єкти надання адміністративних послуг, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру; документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності; принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено; дозвільна (погоджувальна) процедура - сукупність дій, що здійснюються адміністраторами та дозвільними органами під час проведення погодження (розгляду), оформлення, надання висновків тощо, які передують отриманню документа дозвільного характеру.

За приписами статті 4-1 Закону № 2806-IV порядок проведення дозвільної (погоджувальної) процедури, переоформлення та анулювання документів дозвільного характеру, що законами України віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Строк видачі документів дозвільного характеру становить десять робочих днів, якщо інше не встановлено законом. Документи дозвільного характеру видаються безоплатно, на необмежений строк, якщо інше не встановлено законом.

Представницький орган місцевого самоврядування розглядає та приймає на пленарних засіданнях рішення щодо видачі, переоформлення, анулювання або відмови у видачі документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності протягом місяця з дня одержання від суб'єкта господарювання відповідної заяви.

При цьому, Закон України «Про рекламу» не встановлює інших строків для видачі (продовження строку дії) дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Відповідно до статті 5 Закону № 2806-IV, підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

У разі усунення суб'єктом господарювання причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, повторний розгляд документів здійснюється дозвільним органом у строк, що не перевищує п'яти робочих днів з дня отримання відповідної заяви суб'єкта господарювання, документів, необхідних для видачі документа дозвільного характеру, і документів, які засвідчують усунення причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, якщо інше не встановлено законом.

При повторному розгляді документів не допускається відмова у видачі документа дозвільного характеру з причин, раніше не зазначених у письмовому повідомленні заявнику (за винятком неусунення чи усунення не в повному обсязі заявником причин, що стали підставою для попередньої відмови).

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем відповідно до вимог пункту 9 Порядку подавалися державному реєстратору заяви за встановленою формою та необхідні документи для продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, які були прийняті останнім без зауважень, з визначенням терміну виконання, що не заперечується і Відповідачем 1.

Проте, у визначений в описах термін, а також у термін, визначений Порядком та Законом № 2806-IV, Відповідачем 1 не було прийнято жодного з рішень (рішення про продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, а ні обґрунтованого рішення про відмову у продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами), що в свою чергу свідчить про протиправність дій Відповідача 1.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами спірні рішення були прийняті Відповідачем 1 лише у грудні 2016 року та лютому 2017 року, тобто зі спливом усіх можливих, законодавчо встановлених термінів.

Суд звертає увагу, що спірні рішення Відповідача 1 (розпорядження) не містять у собі жодних посилань на підстави відмови для продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, що усупереч положень статті 4-1 Закону № 2806-IV, фактично, позбавляє права на усунення недоліків та створює передумови до безпідставної наступної відмови.

Частиною шостою статті 4-1 Закону № 2806-IV закріплено, що у разі якщо у встановлений законом строк суб'єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Відмітка в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про дату прийняття заяви є підтвердженням подання заяви та документів державному адміністратору або дозвільному органу.

Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення статті 6 Закону № 2806-IV, суд вважає, що позивач правомірно скористався принципом мовчазної згоди.

Також, з огляду на наведене, суд дійшов висновку про протиправність спірних розпоряджень відповідача 1 (в частині, що стосується об'єктів позивача) та необхідність їх скасування, як таких, що не відповідають критеріям прийняття, закріпленим у частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1.3. розділу І Порядку, самовільно встановлений рекламний засіб - рекламний засіб, що розміщується без наявності виданого у встановленому порядку дозволу; після прийняття виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) розпорядження про відмову у продовженні терміну дії дозволу або його скасування. Не вважається самовільно встановленим рекламний засіб протягом часу розгляду заяви розповсюджувача реклами про продовження строку дії дозволу до моменту прийняття виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) відповідного рішення за такою заявою.

Перелік випадків, за яких здійснюється демонтаж РЗ закріплений пунктом 17.2. Порядку.

Під час розгляду справи Судом встановлено, що розпорядження Відповідача 1 є протиправними та підлягають скасуванню, отже рекламні засоби Позивача не можна вважати такими, що самовільно встановлені, а інших підстав для демонтажу Відповідачем 2 у спірному наказі № 76 від 09.02.2017 р. не зазначено, Суд вважає, що даний наказ також є протиправним і підлягає скасуванню.

В частині позовних вимог Позивача про зобов'язати Відповідача 1 прийняти відповідне рішення про продовження Позивачу строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами згідно поданих заяв та отриманих описів, Суд зазначає наступне.

З огляду на викладені норми, повноваження по прийняттю рішення про продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами або відмови у продовженні належать виключно відповідачу 1, отже в даних правовідносинах він наділений дискреційними повноваженнями.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

При цьому, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з першою та другою частинами статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Виходячи з положення частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача прийняти будь-яке рішення.

Аналогічна правова позиція підтверджується численною судовою практикою, зокрема, постановою Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 № П-278/10, встановлено, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.07.2014 у справі № К/800/62158/13 встановлено, що суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Таким чином, вимога Позивача про зобов'язання Відповідача1 прийняти відповідне рішення про продовження позивачу строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами згідно поданих заяв та отриманих описів не підлягає задоволенню.

В той же час, за правилами частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи, що Відповідачем 1 грубо порушені вимоги Порядку та Закону № 2806-IV в частині порядку та строків розгляду документів на продовження строків дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами позивача, а також порядку та строків прийняття рішення про продовження строків дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами або мотивованої (обґрунтованої) відмови у продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, з метою захисту прав та законних інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача 1 розглянути заяви Позивача та додані до неї документи згідно описів від 01.10.2015 р. № 01025-04, від 01.10.2015 р. № 01025-04, від 01.10.2015 р. № 01025-04, від 01.10.2015 р. № 01025-04, від 01.10.2015 р. № 01025-04, від 01.10.2015 р. № 01025-04, від 01.10.2015 р. № 01025-04, від 01.10.2015 р. № 01025-04, від 01.10.2015 р. № 01025-04, від 01.10.2015 р. № 01025-04, від 01.10.2015 р. № 01025-04, від 01.10.2015 р. № 01025-04, від 01.10.2015 р. № 01025-04, від 28.12.2015 р. № 01104-01, від 28.12.2015 р. № 01104-01, від 16.12.2015 р. № 01038-01, від 01.10.2015 р. № 01025-04, від 01.10.2015 р. № 01025-04, від 01.10.2015 р. № 01025-04 відповідно до наведених вимог Порядку та Закону № 2806-IV і прийняти за результатами їх розгляду відповідне рішення.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищезазначені факти, Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації):

від 23.12.2016 № 1324 «Про відмову у продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами» в частині пункту 17 додатку;

від 23.12.2016 № 1326 «Про відмову у продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами» в частині пунктів 21-22, 25-35 додатку;

від 23.12.2016 № 1327 «Про відмову у продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами» в частині пункту 14 додатку;

від 14.02.2017 № 173 «Про відмову у продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами» в частині пунктів 47-49 додатку;

від 22.02.2017 № 212 «Про відмову у продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами» в частині пункту 22 додатку.

3. Визнати протиправними та скасувати наказ Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 09.02.2017 № 76 «Про демонтаж рекламних засобів» в частині пунктів 241, 245, 530, 531, 571-581 додатку.

4. Зобов'язати Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розглянути заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційне Агентство «Медіа-Авеню» та додані до неї документи згідно описів від 01.10.2015 № 01025-04, від 01.10.2015 № 01025-04, від 01.10.2015 № 01025-04, від 01.10.2015 № 01025-04, від 01.10.2015 № 01025-04, від 01.10.2015 № 01025-04, від 01.10.2015 № 01025-04, від 01.10.2015 № 01025-04, від 01.10.2015 № 01025-04, від 01.10.2015 № 01025-04, від 01.10.2015 № 01025-04, від 01.10.2015 № 01025-04, від 01.10.2015 № 01025-04, від 28.12.2015 № 01104-01, від 28.12.2015 № 01104-01, від 16.12.2015 № 01038-01, від 01.10.2015 № 01025-04, від 01.10.2015 № 01025-04, від 01.10.2015 № 01025-04 відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 № 2806-IV та Порядку розміщення реклами в місті Києві, затвердженого Рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 № 37/6253 і прийняти за результатами їх розгляду відповідне рішення.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Стягнути з Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-інформаційне Агентство «Медіа-Авеню» () судові витрати в сумі 3200,00 грн. (три тисячі двісті гривень).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук