Справа № 826/6803/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 червня 2017 року № 826/6803/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., за розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета страхування»

доНаціональної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері у сфері ринків фінансових послуг
провизнання протиправним та скасування розпорядження №437 від 25.02.2016

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Планета страхування» (надалі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері у сфері ринків фінансових послуг (надалі - Відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача від 25.02.2016 «Про застосування заходу впливу».

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання сфері ринків фінансових послуг №437 від 25.02.2016 р. "Про застосування заходу впливу до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Планета страхування" є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник Відповідача проти позову заперечував в повному обсязі, в обґрунтування заперечень зазначає, що розпорядження №437 від 25.02.2016 р. прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

Судом встановлено, що до Нацкомфінпослуг надійшло звернення ОСОБА_1 (надалі - Скаржник) щодо невиконання Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Планета страхування» (надалі - Товариство) зобов'язань за Договором добровільного страхування життя від 29.12.2007 р. №1347/1207-3 (надалі - Договір страхування) та порушення Товариством вимог законодавства про фінансові послуги.

У зверненні ОСОБА_1 зазначає, що мають місце порушення Товариством вимоги умов Договору страхування та законодавства щодо невиплати викупної суми.

З метою належного розгляду питання, порушеного у зверненні ОСОБА_1, Нацкомфінпослуг надіслано вимогу щодо отримання від Товариства інформації та документів.

Товариством на вимогу Нацкомфінпослуг надано лист від 23.12.2015 р. №122 (вх. від 28.12.2015 №11522/СК).

Нацкомфінпослуг 30.12.2015 р. за результатом розгляду поданих Товариством документів складено Акт про порушення, вчинені Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Планета страхування» №990/13-15/13/6 (надалі - Акт про порушення №990/13-15/13/6).

В Акті про порушення №990/13-15/13/6 встановлено наступні порушення: ч. 2 ст. 20 Закону України «Про страхування» щодо невиконання страховиком інших обовязків передбачених умовами договору страхування; п. 2.15 розділу 2 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28 серпня 2003 року №40, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 вересня 2003 року за №805/8126 щодо недотримання страховиком обов'язків, визначених статтею 20 Закону України «Про страхування».

Листом від 18.01.2016 р. вих. №2 (за вх. №329/СК від 18.01.2016 р.) Товариством до Нацкомфінпослуг надано пояснення та зауваження до Акту та документи, що підтверджують виплату викупної суми ОСОБА_1 згідно Розпорядження про здійснення виплати викупної суми у розмірі 10972, 50 грн.

У зв'язку з необхідністю отримання від Товариства додаткових доказів у справі про правопорушення, Нацкомфінпослуг зупинено провадження у справі про порушення законів та інших нормативно - правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг в частині порушення зазначеного в результативній частині цього розпорядження, провадження у якій розпочато Актом.

Нацкомфінпослуг 10.02.2016 р. направлено вимогу до Товариства, про надання додаткових документів.

Листом від 18.02.2016 вих. №9 (вх. №1240/СК від 18.02.2016) Товариство надало до Нацкомфінпослуг пояснення по справі ОСОБА_1 та додатково запитуванні копії документів.

За результатом розгляду поданих документів Нацкомфінпослуг 25.02.2016 р. прийнято Розпорядження №437 «Про застосування заходу впливу до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета страхування».

Позивач не погоджуючись із спірним розпорядженням, звернувся до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що між гр. ОСОБА_1 (Страхувальник), з однієї сторони, та Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «Планета страхування» (змінено назву Приватне акціонерним товариством «Страхова компанія «Планета страхування» Страховик), з іншої сторони, укладено Договір добровільного страхування життя від 29.12.2007 р. №1347/1207-3 (надалі - Договір страхування).

У відповідності до п. 1.1, п. 1.2 Договору страхування, Страховик при настанні страхового випадку бере на себе зобов'язання виплатити страхову суму страхувальнику чи іншим особам, що визначені страхувальником, або на користь якого/их укладений Договір страхування (надалі - Вигодонабувач). Страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі (внески, премії) у встановлені страховиком терміни та виконувати інші умови договору.

Згідно Договір страхування застрахованою особою є ОСОБА_1.

ОСОБА_1 14.11.2014 року звернувся до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Планета страхування" із заявою про дострокове припинення дії договору добровільного страхування життя №1347/1207-3 від 29.12.2007 р.

На підставі вищезазначеної заяви Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Планета страхування" прийнято розпорядження від 13.01.2015 року про здійснення виплати викупної суми за Договором №1347/1207-3 від 29.12.2007 р. на суму 10972,50 грн. (виплата викупної суми 837,26 дол. США - в гривнях 13201,91 грн., з утриманням податків в сумі 2031,38 грн. та військового збору в сумі 198,03 грн.).

ОСОБА_1 не погоджуючись із розміром визначеної викупної суми у вище зазначених розпорядженнях, звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання сфері ринків фінансових послуг із зверненням щодо невиконанням Товариством зобов'язань за договорами добровільного страхування життя №1347/1207-3 від 29.12.2007 р. та порушення законодавства про фінансові послуги.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 28 Закону України "Про страхування" дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування.

Про намір достроково припинити дію договору страхування будь-яка сторона зобов'язана повідомити іншу не пізніш як за 30 календарних днів до дати припинення дії договору страхування, якщо інше ним не передбачено.

У разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя.

Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід'ємною частиною правил страхування життя. Уповноважений орган може встановити вимоги до методики розрахунку викупної суми.

Суд звертає увагу, що п. 8.1 Договору страхування, передбачено виплату викупної суми, у разі дострокового припинення дії договору страхування. Умови виплати викупних сум зазначені у "Правилах страхування". Розмір викупної суми зазначається в окремому додатку, який надається страхувальнику після кожного застрахованого року, згідно пункту 7.1.

Позивачем надано суду Правила добровільного страхування життя з додатковими ризиками затверджені головою правління ЗАТ СК "Планета страхування" від 22.06.2004 р. (надалі - Правила).

У відповідності до пп. 13.1.12 п. 13 Правил, повернення страхових внесків (виплат викупної суми) згідно з пунктами 13.1.9, 13.1.10 цих Правил здійснюється страховиком протягом двох тижнів з моменту дострокового припинення дії договору страхування.

Судом досліджено матеріали справи та встановлено, що Позивачем не надано до матеріалів справи доказів того, що Товариством виконувались вимоги пунктів 8.1 Договору страхування щодо інформування страхувальника стосовно розміру викупної суми та строків їх виплати після кожного страхового року.

З матеріалів справи вбачається, що Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Планета страхування" виплатило ОСОБА_1 викупну суму за договором Добровільного страхування життя, згідно платіжних доручень: від 17.12.2015 №2614 на суму 1972,50 грн., від 22.12.2015 №2621 на суму 1000,00 грн., від 12.01.2016 №2643 на суму 3000,00 грн., від 14.01.2016 №2654 на суму 2000,00 грн., від 15.01.2016 №2655 на суму 3000,00 грн.

Суд звертає увагу, що Позивачем порушено вимоги Правил (пп. 13.1.12 п. 13 Правил), оскільки виплати здійснювали майже через 11 місяців після прийняття рішення про припинення дії договору добровільного страхування.

Позивачем не надано доказів сплати викупної суми ОСОБА_1 за договором добровільного страхування життя від 29.12.2007 р. №1347/1207-3 - своєчасно.

З аналізу матеріалів справи, Суд приходить до висновку, що Позивачем порушено приписи підпункту 13.1.12 пункту 13 Правил щодо своєчасної виплати викупної суми ОСОБА_1 (тобто виплачена викупна сума із порушенням строків виплати).

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Пунктом 1 частини 1 статті 40 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" передбачено, що національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу, зокрема, зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення.

Враховуючи вище викладене, Суд приходить до висновку, що Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання сфері ринків фінансових послуг №437 "Про застосування заходу впливу до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Планета страхування" є обґрунтованим та підлягає виконанню Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Планета страхування".

Частиною 4 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

У відповідності до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя А.Б. Федорчук