Справа № 362/2233/17
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 362/2233/17 Головуючий у 1-й інстанції: Кравченко Л.М. Провадження № 2-а/362/207/17 Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Мацедонської В.Е., при секретарі - Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2017 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Глевахівського селищного голови Жеребцова Валерія Володимировича, Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області про визнання протиправними та скасування розпоряджень, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просив:

- визнати протиправними та скасувати розпорядження Глевахівського селищного голови Жеребцова В.В. № 27 від 10 квітня 2017 р. «Про звільнення з займаної посади ОСОБА_2», № 43 від 15.06.2017 р. «Про внесення змін до розпорядження № 27 від 10.04.2017 р. «Про звільнення з займаної посади ОСОБА_2»;

- поновити його на посаді спеціаліста-землевпорядника Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області (надалі за текстом - «Глевахівська селищна рада») з 10.04.2017 р.;

- виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- стягнути з Глевахівської селищної ради 10 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Глевахівського селищного голови № 43 від 15.06.2017 р. та № 27 від 10.04.2017 р., поновлено позивача на посаді спеціаліста-землевпорядника Глевахівської селищної ради з 10.04.2017 р., стягнуто з Глевахівської селищної ради на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 6 832 грн. 80 коп. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Глевахівська селищна рада, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням Глевахівського селищного голови № 4 від 02.01.2003 р. ОСОБА_2 прийнято на конкурсній основі на посаду спеціаліста-землевпорядника Глевахівської селищної ради та присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

28 березня 2017 р. Глевахівським селищним головою складено акт про відсутність позивача на робочому місці протягом 3 годин 45 хвилин (з 8 години по 11 годину 45 хвилин).

Згідно акту Глевахівського селищного голови від 03.04.2017 р. ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці протягом 3 годин 30 хвилин (з 8 години по 8 годину 30 хвилин, з 10 години 20 хвилин по 12 годину та з 13 години по 14 годину 20 хвилин).

За змістом акту Глевахівського селищного голови від 04 квітня 2017 р. ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці протягом 3 годин 30 хвилин (з 8 години по 8 годину 30 хвилин та з 13 години до 16 години).

На підставі зазначених актів Глевахівським селищним головою видано розпорядження № 27 від 10 квітня 2017 р. «Про звільнення з займаної посади ОСОБА_2».

Це розпорядження містить наступне формулювання звільнення - «Звільнити з займаної посади ОСОБА_2 з 10.04.2017 р. за прогул (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин».

У подальшому, розпорядженням Глевахівського селищного голови № 43 від 15.06.2017 р. внесено зміни до розпорядження № 27 від 10.04.2017 р.

За змістом цих змін, у зв'язку з виявленням факту перебування позивача на час звільнення на амбулаторному лікуванні та з метою не порушення прав працівника ОСОБА_2 підлягає звільненню з 15.06.2017 р.

Пунктом 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_2 перебував на службі в органах місцевого самоврядування, тобто публічній службі.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування врегульовано Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07 червня 2001 р. № 2493-III.

Відповідно до частини 1 статті 20 цього Закону крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України, а також у разі: порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону; порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування; виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов'язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування; досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування.

Розпорядження № 27 від 10 квітня 2017 р. «Про звільнення з займаної посади ОСОБА_2» не містить відомостей про те, на підставі якого правового акту позивача було звільнено зі служби в органах місцевого самоврядування.

Разом з тим, оскільки ані Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ані Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачають такої підстави для звільнення як «прогул (в тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причини», слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про те, що до спірних правовідносин мають застосовуватись положення Кодексу законів про працю України (надалі за текстом - «КЗпП України»).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що для визнання відсутності на робочому місці прогулом, слід установити, як сам факт відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, так і з'ясувати поважність причини його відсутності.

При цьому, виходячи з буквального тлумачення наведеної правової норми прогулом вважається відсутність працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня.

Водночас, акти від 28.03.2017 р., від 03.04.2017 р. та від 04.04.2017 р. містять відомості про відсутність ОСОБА_2 на робочому місці.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами.

Отже поняття «робоче місце» не є тотожним поняттю «робота», що вжито у п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України для визначення поняття прогулу.

У контексті наведеного, суд попередньої інстанції вірно звернув увагу на те, що за даними наявних в матеріалах справі копій табелів обліку робочого часу, журналу виходу на роботу та довідки про заробітну плату ОСОБА_2 був присутній на роботі 28.03.2017 р., 03.04.2017 р., 04.04.2017 р. протягом повного робочого дня та отримав за ці дні заробітну плату у повному обсязі.

Таким чином, оскільки закон не визначає прогулом відсутність працівника більше трьох годин підряд на робочому місці, у такому випадку до працівника не можна застосовувати норми законодавства про працю в частині звільнення за вчинення працівником прогулу.

Крім того, враховуючи, що позивача було звільнено з публічної служби за загальними підставами передбаченими КЗпП України, на нього поширюються гарантії передбачені цим Кодексом.

Водночас, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, приймаючи розпорядження про звільнення Глевахівський селищний голова в порушення вимог ст. 43 КЗпП України не отримав попередньої згоди виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є ОСОБА_2

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає нормативно обґрунтованою позицію суду попередньої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині скасування спірних розпоряджень, поновлення позивача на роботі та стягнення на його користь середнього заробітку час вимушеного прогулу.

Ухвалюючи рішення у справі, Васильківський міськрайонний суд Київської області також вірно виходив з того, що позивач може вважатися таким, що зазнав моральних страждань, враховуючи той стан непевності, в якому він знаходився через незаконне звільнення, а тому на засадах справедливості ця шкода має бути відшкодована відповідачем.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області залишити без задоволення, а постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 07 серпня 2017 р.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Мельничук В.П.

Мацедонська В.Е.