Справа № 804/9196/16
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"03" серпня 2017 р.Справа № 804/9196/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.,

представника відповідача Атрошенко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року у справі №804/9196/16 за позовом Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 29.12.2016 року звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просила скасувати:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 30.11.2016 року №Ф-,

- рішення про застосування штрафних санкцій від 30.11.2016 року,

- податкове повідомлення-рішення № від 30.11.2016 року,

- податкове повідомлення-рішення № від 04.10.2016 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 30.11.2016 року № Ф-.

Скасовано рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 30.11.2016 року.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 04.10.2016 року № та від 30.11.2016 року №.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Позивач в судове засідання не прибув. До апеляційного суду повернулось поштове відправлення із повісткою та додатками до неї, направлене на адресу з відміткою поштового відділення про те, що рекомендоване поштове відправлення не вручено адресату у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч.9 ст.35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов'язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що самозайнята особа - ОСОБА_2 з вересня 2012 року по липень 2014 року здійснювала діяльність приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу згідно наказу Головного управління юстиції у Донецькій області від 06.09.2012 року №592/1 та реєстраційного посвідчення від 06.09.2012 року №463.

Наказом Головного управління юстиції у Донецькій області від 16.07.2014 року №39/2 у зв'язку із надходження заяви про припинення приватної нотаріальної діяльності за власним бажанням з 16.07.2014 року та на підставі ст.30, ст.30-1 Закону України «Про нотаріат», припинено діяльність приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_2 з 16.07.2014 року та анульовано реєстраційне посвідчення №463 від 06.09.2012 року (а.с.46-47).

27.08.2014 року зареєстровано приватну нотаріальну діяльність ОСОБА_2 у Дніпропетровському міському нотаріальному окрузі, у зв'язку із чим вона взята на податковий облік в Дніпропетровській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (а.с.48).

26.09.2016 року Дніпропетровською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області направлено позивачу запит №14780/10/04-17-13-04-19 про необхідність надання документів, підтверджуючих ведення фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2014 року по 31.08.2014 року.

28.09.2016 року позивач листом №255/01-16 повідомив податкову інспекцію про відсутність документів за вказаний період, оскільки такі документи передані нею до Донецького обласного нотаріального архіву у зв'язку із припиненням нотаріальної діяльності.

Податковим органом 30.09.2016 року складено акт № 176/1304/НОМЕР_2 про ненадання позивачем запитуваних документів (а.с.40-41).

Крім того, Дніпропетровською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну планову невиїзну перевірку платника податків, який провадить незалежну професійну діяльність - ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року, за результатами якої 07.10.2016 року складений акт №187/1304/НОМЕР_3 (а.с.8-33).

Висновками акту перевірки податковим органом визначені порушення позивачем:

- пункту 178.3 статті 178 ПК України, в результаті чого занижено оподатковуваний (чистий) дохід за 2014 рік в розмірі 151315,80 грн., тому податок на доходи, що підлягає сплаті визначений в сумі 23363,10 грн.;

- абзацу 1 пункту 2 частини 1 статті 7, пункту 11 статті 8, пункту 2 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», результаті чого визначено суму єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування за 2014 рік у загальному розмірі 52591,00 грн..

В обґрунтування такого висновку зазначено, що ОСОБА_2 не надано до перевірки документи, що є об'єктом визначення отриманого доходу за період з 01.01.2014 року по 31.08.2014 року, а саме - реєстри для реєстрації нотаріальних дій, інформацію про рух коштів на розрахункових рахунках.

На підставі вказаного акту перевірки 30.11.2016 року податковим органом прийняті: податкове повідомлення-рішення №, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф (а.с.34, 35, 36).

Крім того, податковим органом 04.10.2016 року на підставі акта про ненадання документів прийнято податкове повідомлення-рішення № (а.с.39).

Не погодившись із зазначеними рішеннями Дніпропетровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, позивач оскаржив їх до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до п.178.1 ст.178 ПК України особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов'язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу.

Згідно з п.178.2 ст.178 ПК України доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 178.3 статті 178 Податкового кодексу України оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

Положеннями пункту 178.6 статті 178 Податкового кодексу України визначено, що фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов'язані вести облік доходів і витрат від такої діяльності.

Форма такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Разом з цим, згідно частини 5 статті 30-1 Закону України «Про нотаріат» особа, нотаріальна діяльність якої припинена, зобов'язана протягом одного місяця з дня одержання копії наказу передати до відповідного державного нотаріального архіву всі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса.

Абзацом 2 пункту 15.2 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №3253/5 від 22.12.2010 року, визначено, що справи (наряди) нотаріальних документів та архів приватного нотаріуса передаються до державного нотаріального архіву тільки у разі припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса (у тому числі у зв'язку з анулюванням свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю).

Відповідно до абзацу 5 статті 14 Закону України «Про нотаріат» документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса є власністю держави і перебувають у володінні та користуванні приватного нотаріуса у зв'язку із здійсненням ним нотаріальної діяльності.

Наказом Головного управління юстиції у Донецькій області від 16.07.2014 року №39/2 на підставі статтей 30 та 30-1 Закону України «Про нотаріат» припинено діяльність позивача з 16.07.2014 року та анульовано реєстраційне посвідчення №463 від 06.09.2012 року.

На виконання вище зазначених норм позивачем відповідно до наказу Головного управління юстиції у Донецькій області від 16.07.2014 року №39/2 передано до Донецького обласного державного нотаріального архіву документи за 2012-2014 роки, в тому числі і справи за №01-14 «Первинні документи і додатки до них, що фіксують факт виконання господарських операцій і стали підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку та податкових документах» за весь період діяльності нотаріуса, що підтверджуються актом приймання-передавання документів до державного нотаріального архіву від 31.07.2014 року, описом справ та листом Донецького обласного державного нотаріального архіву від 18.03.2015 року №81/01-12 (а.с.49, 61-69).

Крім того, згідно вказаного листа Донецького обласного державного нотаріального архіву на даний момент доступ до приміщення архіву перешкоджає проведення АТО у місті Донецьку, у зв'язку з чим Донецький обласний державний нотаріальний архів діє віддалено у м.Краматорську Донецької області, можливість надання копій будь-яких документів відсутня.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач була позбавлена можливості надати до перевірки первині документи, пов'язані з веденням нею незалежної професійної діяльності у період з 01.01.2014 року по 31.08.2014 року.

Оскільки підставою для прийняття оскаржуваних рішень відповідача стали висновки акту перевірки від 30.09.2016 року 176/1304/НОМЕР_2 «Про ненадання документів» та як наслідок, проведення перевірки без наявності вказаних документів, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що рішення, прийняті податковим органом за результатами такої перевірки підлягають скасуванню.

Колегія суддів зазначає, що податковим органом приймались аналогічні вимога та рішення про застосування штрафних санкцій за результатами перевірки платника податків, який провадить незалежну професійну діяльність - ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період 2012-2013 роки. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2015 року у справі №804/1330/15 визнано протиправними та скасовані податкове повідомлення-рішення Дніпропетровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області форми «Р» від 23.04.2015 року №, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 23.04.2015 року №Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 23.04.2015 року №. Вказане рішення в апеляційному та касаційному порядку не переглядалось ( а.с.50-54).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування його рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Згідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року у справі №804/9196/16 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року у справі №804/9196/16 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу складено 04 серпня 2017 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак