Справа № 751/3532/17
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 751/3532/17 Головуючий у 1-й інстанції: Овсієнко Ю.К. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

02 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради про визнання протиправними дій, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовною заявою до комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради про визнання протиправними дії відповідача щодо донарахування позивачу за липень 2016 року - 312, 98 грн. за «поливання зелених насаджень»; стягнення з відповідача на користь позивача - 312, 98 грн. моральної шкоди.

Новозаводський районний суду міста Чернігова своєю ухвалою від 23 червня 2017 року позовну заяву повернув позивачу.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23 червня 2017 року та постановити нову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. На думку апелянта, зазначену ухвалу суду прийнято з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції, повертаючи дану позовну заяву, виходив з того, що даний спір повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства, а не адміністративного.

Колегія суддів апеляційної інстанції не в повній мірі погоджується з таким висновокм суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Публічно-правовий спір - це відносини, які виникають внаслідок реального або уявного порушення прав, свобод чи інтересів учасників публічно - правових відносин.

Публічно-правові відносини - це відносини між органами влади і їх посадовими чи службовими особами, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень і фізичними та юридичними особами.

Не є публічно - правовим спір за участю суб'єкта владних повноважень, з одного боку, та суб'єкта приватного права, фізичної особи, коли управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на створення, зміну або припинення її цивільних прав. У спірних правовідносинах в такому випадку реалізується не публічний, а приватний інтерес.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС).

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Як убачається зі змісту позову, викладені позивачем обставини не свідчать про наявність публічно-правового спору, спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу цивільних відносин, а тому дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому, колегія суддів наголошує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Таким чином, під час апеляційного розгляду справи колегією суддів установлено, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, проте порушив норми процесуального права повернувши позовну заяву у відповідності до ст. 108 КАС України.

Так, у даному випадку, суд першої інстанції повинен був застосувати п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, коли суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що суд першої інстанції встановивши, що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, повинен був відмовити у відкритті провадження, а не повертати позовну заяву.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне змінити ухвалу суду першої інстанції в її резолютивній частині.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 198, 201, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23 червня 2017 року - змінити, виклавши абзац перший її резолютивної частини у наступній редакції:

«У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_2 до комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради про визнання протиправними дій, стягнення моральної шкоди - відмовити».

В решті ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Файдюк В.В.