Справа № 488/3338/15-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 488/3338/15-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Лазарева Г.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Градовського Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття адміністративного провадження, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (далі - управління ДАБІ у Миколаївській області), в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 24 березня 2015 року № 69, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6 800,00 грн.

Також позивач просив закрити провадження у даній справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено про відсутність в його діях складу адміністративного проступку, а також про порушення його прав, встановлених ст. 268 КУпАП при притягненні до адміністративної відповідальності.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 січня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Суд скасував постанову № 69 від 24 березня 2015 року, прийняту начальником управління ДАБІ у Миколаївській області, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 188-42 КУпАП.

Не погоджуючись із даним судовим рішенням, управління ДАБІ у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, а також клопотання апелянта про розгляд справи за відсутності представника, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена частково, з наступних підстав.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1

14 лютого 2015 року управлінням ДАБІ у Миколаївській області здійснено вихід на позапланову перевірку на об'єкт «Реконструкція житлового будинку з прибудовою та будівництвом господарських будівель та споруд» за вказаною вище адресою.

За результатами такого заходу, 14 лютого 2015 року управлінням ДАБІ у Миколаївській області складено акт про недопущення на об'єкт перевірки, де зазначено, що правопорушник відсутній на об'єкті будівництва та не надав необхідних документів.

Поряд з цим, 14 лютого 2015 року суб'єктом владних повноважень винесено припис №29 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Даним приписом відповідач вимагав від ОСОБА_1 усунути порушення вимог містобудівного законодавства під час виконання будівельних робіт на вказаному об'єкті будівництва, шляхом допущення посадових осіб управління ДАБІ у Миколаївській області до перевірки. Строк виконання цього припису вказано до 06 березня 2015 року (а.с.27).

Даний припис разом із актом перевірки направлений позивачу поштою та отримані ним 25 лютого 2015 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.22).

У зв'язку з тим, що станом на 06 березня 2015 року позивач не направив жодної інформації про стан виконання припису від 14 лютого 2015 року №29, 10 березня 2015 року управлінням ДАБІ у Миколаївській області здійснено вихід на об'єкт будівництва та встановлено, що вимога вказаного припису не виконана, а саме: не усунуто порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме правопорушник відсутній і не має доступу до об'єкта перевірки.

16 березня 2015 року відповідачем, за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що розгляд справи відбудеться 24 березня 2015 року (а.с.23,25).

Будь-яких відомостей щодо направлення позивачу документів про притягнення його до адміністративної відповідальності та отримання останнім таких документів, суб'єкт владних повноважень не надав.

24 березня 2015 року управлінням ДАБІ у Миколаївській області, за невиконання вимог припису, прийнято постанову №69 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП та накладено штраф у сумі 6 800,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи спірну постанову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП, чим порушив свій обов'язок щодо доказування, який передбачений ч.2 ст.71 КАС України.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні, щодо відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідає вимогам ст.159 КАС України.

Однак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції скасовуючи спірну постанову помилково не визнав її протиправною, як це передбачено п.1 ч.2 ст.162 КАС України.

Також, судом першої інстанції проігноровано позовну вимогу стосовно закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На думку суду апеляційної інстанції, це є підставою для зміни, прийнятого судом першої інстанції рішення.

Такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.188-42 КУпАП, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема таке питання: чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності був призначений відповідачем на 24 березня 2015 року.

Однак, суб'єкт владних повноважень, за відсутності належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, 24 березня 2015 року розглянув справу про адміністративне правопорушення та прийняв спірну постанову, усвідомлюючи те, що позивач не сповіщений про час і місце розгляду справи.

Відповідач не розглянув можливість відкладення розгляду справи з цієї підстави.

У зв'язку з цим, суд апеляційної інстанції вважає, що управління ДАБІ у Миколаївській області позбавило позивача права взяти участь у розгляді справи, так само, як і дати пояснення по суті адміністративного правопорушення, заявити клопотання про надання доказів, скористатись правовою допомогою при розгляді справи, надати будь-які пояснення та документи.

Факт притягнення до адміністративної відповідальності став відомий позивачу лише 23 липня 2015 року після отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 48052707 від 09 липня 2015 року (а.с.6). А спірна постанова отримана представником позивача 24 липня 2015 року про що свідчить відповідна заява (а.с.5).

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги про те, що спірна постанова винесена у відповідності до вимог чинного законодавства є безпідставними та спростовуються доказами наявними в матеріалах справи.

Посилання апелянта на те, що позивач умисно не отримував жодні документи на об'єкті поштового зв'язку не можуть свідчити про правомірність прийняття спірної постанови.

Крім цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що суб'єкт владних повноважень не надав суду належних та допустимих доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Так, управління ДАБІ у Миколаївській області, зазначаючи про невиконання позивачем вимог припису №29 від 14 лютого 2015 року, не надає докази про те, що позивач знав про те, що з цього приводу буде проводитися перевірка та що з боку позивача були умисні дії щодо не допуску посадових осіб управління ДАБІ у Миколаївській області до проведення перевірки.

Відсутність даної складової адміністративного проступку, свідчить про неможливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Отже, виходячи з положень даної статті, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції скасовуючи спірну постанову, повинен був визнати її протиправною.

Також, суд першої інстанції залишив поза увагою вимогу позивача про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів вважає, що така позовна вимога задоволенню не підлягає, оскільки за приписами абзацу 3 частини другої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів не поширюється, зокрема на спори про накладення адміністративних стягнень.

Отже, тільки орган, який уповноважений розглядати справи про адміністративне правопорушення має право вирішувати питання щодо закриття провадження у справі, за підставами визначеними у КУпАП.

Колегія суддів вважає, що кінцевим результатом розгляду даного спору повинно бути визнання протиправною і скасування спірної постанови, як це передбачено ст.162 КАС України, а не закриття провадження, як це встановлено ст. 247 КУпАП.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, але помилково застосував норми процесуального права та вирішив не всі позовні вимоги, колегія суддів, відповідно до статті 201 КАС України, вважає за необхідним змінити рішення суду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області - задовольнити частково.

Постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 січня 2016 року - змінити, шляхом викладення її резолютивної частини в іншій редакції.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття адміністративного провадження - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області за № 69 по справі про адміністративне правопорушення від 24 березня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6 800,00 грн.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Ю.М. Градовський