Справа № 242/4257/15-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2017 року м. Київ К/800/866/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шведа Е.Ю.,

суддів: Гончар Л.Я.,

Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за

касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в місті Селидове Донецької області

на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 05 листопада 2015 року

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року

у справі № 242/4257/15-а

за позовом ОСОБА_2

до управління Пенсійного фонду України в місті Селидове Донецької області

про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області (далі - УПФУ), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення, зобов'язати вчинити певні дії.

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 05 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення УПФУ від 27 серпня 2015 року б/н щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язано УПФУ зарахувати ОСОБА_2 період його роботи: у ПП «Рудник» з 28 січня 1998 року по 31 липня 1998 року до стажу на підземних гірничих роботах за провідною професією, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; у ЗАТ «Агрікола» з 26 листопада 1996 року по 26 січня 1998 року до стажу на підземних гірничих роботах за провідною професією, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язано УПФУ зарахувати строк участі позивача у страйках під час роботи на шахті «Курахівська» у 1998 році у 10-му місяці у кількості 3 дні і у 12-му місяці у кількості 15 днів; під час роботи на шахті « 1-3 «Новогродівська» протягом 1996 року у лютому місяці у кількості 8 днів, квітні - 1 день, травні - 13 днів, липні - 14 днів і серпні - 8 днів; під час роботи у ПП «Руднік» протягом 1998 року, зокрема у червні - 1 день, липні - 4 дні до пільгового стажу за ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язано відповідача призначити ОСОБА_2 пенсію незалежно від віку відповідно до ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 14 серпня 2015 року.

У касаційній скарзі УПФУ, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів скасувати, прийняти нове рішення - про відмову у позові. Доводи касаційної скарги мотивовані відсутністю підстав для зарахування відповідних періодів роботи позивача до пільгового стажу та призначення пенсії на підставі ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

У своїх запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити таку без задоволення, а рішення судів - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги відповідно до ст. 220 КАС України.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 звернувся 14 серпня 2015 року до УПФУ про призначення йому пенсії відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням УПФУ № 1210 від 27 серпня 2015 року «Про відмову в призначенні пенсії» позивачу відмовлено в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку з огляду на відсутність необхідного пільгового стажу роботи 25 років в підземних умовах. Згідно з висновками відповідача страховий стаж позивача складає 25 років 05 місяців 13 днів, з них 24 років 1 місяць 7 днів стаж підземної роботи. До пільгового стажу УПФУ не зараховані наступні періоди:

- на підприємстві ПП «Руднік» з 28 січня 1998 року по 31 липня 1998 року;

- на підприємстві ЗАТ «Агрікола» з 26 листопада 1996 року по 26 січня 1998 року, оскільки відсутня пільгова довідка;

- виключені періоди страйків.

Судами також установлено, що згідно з даними трудової книжки позивача наказом від 26 листопада 1996 року № 104 ОСОБА_2 прийнято гірничоробочим очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем в шахті» ЗАТ «Агрікола. Позивач звільнений 26 січня 1998 року за власним бажанням на підставі наказу № 10к від 26 січня 1998 року. Стаж пільгової роботи позивача за ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» складає 1 рік 3 міс.

З архівної довідки Новогродівської міської ради від 19 січня 2015 року № 8 судами установлено, що позивач дійсно у період з 26 листопада 1996 року по 26 січня 1998 року працював в ЗАТ «Агрікола», а довідкою ПП «Селидівугілля» від 14 серпня 2015 року підтверджено спуски та підйоми позивача за період з листопада 1996 року по січень 1998 року у шахту, виданою на підставі журналу обліку робочого часу під землею Ф-13.

Крім того, наказом № 8к від 28 січня 1998 року позивача прийнято на роботу до ПП «Руднік» горничоробочим очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем в шахті та звільнено наказом № 86к від 31 липня 1998 року за переведенням до ш. «Курахівська», запис та підпис скріплено печаткою. Стаж пільгової роботи позивача складає 6 міс. 3 дня.

У довідці ПП «Руднік» № 18-02 від 14 травня 2001 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній зазначено, що дана професія передбачена Списком № 1 та позивач працював повний робочий день, а довідкою ДП «Селидіввугілля» шахти «Кураховська» № 315 підтверджено підземні спуски позивача на ПП «Руднік» в шахту «Горняк» за період з 28 січня 1998 року по 31 липня 1998 року, для добування вугілля підземним способом. Підставою для її видачі були контрольні табелі обліку робочого часу.

Вважаючи рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії протиправним, ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що з урахуванням пільгових періодів роботи в ЗАТ «Агрікола», ПП «Руднік» та часу участі у страйках, який дорівнює 1 рік 11 місяців 10 днів, пільговий стаж роботи позивача складає 26 років 17 днів, що є достатнім для призначення пенсії відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Водночас, оскільки відповідачем не надано доказів того, що страйки, в яких брав участь позивач, визнані незаконними у судовому порядку, то з урахуванням вимог Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» спірні періоди участі позивача у страйках підлягають зарахуванню до пільгового стажу.

Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій та зазначає наступне.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Даними трудової книжки позивача за спірні періоди зафіксовано, що він працював горнорабочим очисного вибою (забою) повний робочий день в шахті.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 31 березня 1994 року № 202 затвердив Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов'язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років (далі - Список).

У п. 1 Списку визначено, що до відповідної категорії працівників належать усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» організація страйку, визнаного судом незаконним, або участь у ньому є порушенням трудової дисципліни. Час страйку працівникам, які беруть у ньому участь, не оплачується. Час участі працівника у страйку, що визнаний судом незаконним, не зараховується до загального і безперервного трудового стажу.

З урахуванням викладеного, час роботи позивача у спірні періоди протягом повного робочого дня на підземних роботах, що підтверджується відповідними записами трудової книжки, правильно віднесено судами попередніх інстанцій до пільгового стажу, який загалом складає більше 25 років та надає право ОСОБА_2 на призначення пенсії відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо протиправності спірної відмови відповідача та наявності підстав для задоволення позову.

З урахуванням викладеного, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Селидове Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 05 листопада 2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: