Справа № 826/11112/16
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 серпня 2017 року письмове провадження № 826/11112/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., розглянувши адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

третя особа Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк»

про визнання протиправним дій та скасування постанови

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1, позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», в якому просить суд :

- визнати незаконними дії відділу Державної виконавчої служби Дарницького районною управління юстиції у м. Києві, що полягають у винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.06.2016 ВП №51406198 за виконавчим написом Приватного нотаріуса КМНО Чуловський В.А. № 11682 від 06.06.2016;

- визнати незаконними дії відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві по виконанню виконавчого напису Приватного нотаріуса КМНО Чуловський В.А. № 11682 від 06.06.2016 у Печерському районі м. Києва;

- визнати незаконними дії відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві по виконанню виконавчого напису Приватного нотаріуса КМНО Чуловський В.А. № 11682 від 06.06.2016;

- скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 10.06.2016 року ВП №51406198 за виконавчим написом Приватного нотаріуса КМНО Чуловський В.А. № 11682 від 06.06.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується паспортними даними. У виконавчому написі нотаріуса на підставі якого відкрито виконавче провадження зазначена адреса ОСОБА_1: АДРЕСА_2. Як зазначає позивач, незважаючи на вказані обставини, виконавче провадження відкрито на території, на яку поширюється компетенція Дарницького районного управління юстиції у м.Києві. Отже, відкриття виконавчого провадження суперечить вимогам частини 1 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження». Просила суд розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, письмових заперечень/пояснень по суті позову не надав, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду.

Третя особа проти позову заперечувала, про що подала письмові заперечення на позов. Вважає постанову відповідача законною, а позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просила суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Судом,відповідно до ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України замінено відповідача - відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві на належного відповідача - Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Судом встановлено, що між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» укладено кредитний договір № 5248403 від 23.02.2007.

У зв'язку з невиконанням позивачем своїх зобов'язань за кредитним договором 06.06.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис № 11682 про звернення стягнення у загальному розмірі 284 724 грн 19 коп.

Вказаний виконавчий напис пред'явлений товариством до виконання до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Постановою головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Тущенком Петром Леонідовичем від 10.06.2016 відкрито виконавче провадження №51406198 з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса №11682 та 06.06.2016, а саме : стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» в розмірі 284 724,19 грн.

Не погоджуючись діями відповідача та постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.06.2016 №51406198 та вважаючи, що вона підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Вирішуючи питання про правомірність таких дій державного виконавця, суд враховує, що згідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що спеціальним законом, який на час вчинення дій з виконання виконавчого напису нотаріуса, визначав умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку був Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, в редакції що діяла на час прийняття оскаржуваних постанов.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі Закон України № 606) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Закону № 606 примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (далі - державні виконавці).

Частиною першою та абзацом першим частини другої статті 11 Закону № 606 встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

В силу положень частини 1, пункту 4 частини 2 статті 17 Закону № 606 примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі написи нотаріусів.

З наведених законодавчих норм вбачається, що державний виконавець зобов'язаний вчинити виконавчі дії у спосіб передбачений виконавчим написом нотаріуса, який є виконавчим документом.

У відповідності до вимог частини 1 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

В той же час, стаття 20 Закону України «Про виконавче провадження» визначає місце виконання рішення, зокрема, щодо звернення стягнення на майно боржника.

За змістом положень частини 1 вказаної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Частиною 4 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби. Державний виконавець відділу державної виконавчої служби, якому доручено проведення перевірки зазначеної інформації, у разі виявлення майна боржника повинен здійснити його опис та арешт.

В силу положень пункту 4 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

З наведених законодавчих норм вбачається, що виконавче провадження відкривається та виконавчі дії вчиняються органом державної виконавчої служби за місцем проживання, перебування боржника, або за місцезнаходженням його майна. При цьому, дані щодо місця проживання чи перебування боржника підлягають перевірці державним виконавцем.

Всупереч наведеному державний виконавець не звернув увагу, що за даними виконавчого напису нотаріуса боржник ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1.

За загальновідомою інформацією (дані інтернет-ресурсу Вікіпедія), назву АДРЕСА_1 було змінено у 2000 році на честь українського співака ОСОБА_5. Даний провулок знаходиться у Печерському районі міста Києва.

Разом з тим, суд встановив, що місце проживання, перебування та місцезнаходження боржника, його майна, не поширюється на територію, на яку поширюється компетенція Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 11682.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що виконавчий документ пред'явлений для виконання до неналежного органу державної виконавчої служби, а тому державний виконавець повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження, однак останній відкрив виконавче провадження та розпочав проведення виконавчих дій.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про неправомірність дій головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Тущенка Петра Леонідовича щодо відкриття виконавчого провадження №51406198 та відповідно про визнання протиправною та скасування постанови відкриття виконавчого провадження №51406198 від 06.06.2016.

В той же час, позовні вимоги про визнання незаконними дій відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві по виконанню виконавчого напису Приватного нотаріуса КМНО Чуловський В.А. № 11682 від 06.06.2016, задоволенню не підлягають, як такі, що охоплюють позовну вимогу про визнання протиправними дій відповідача щодо відкриття виконавчого провадження, яка судом визнана протиправною.

Згідно із частиною другою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 86, 94, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києва, що полягають у винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.06.2016 ВП №51406198 за виконавчим написом Приватного нотаріуса КМНО Чуловський В.А. № 11682 від 06.06.2016.

Визнати протиправною та скасувати постанову Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 10.06.2016 ВП №51406198 за виконавчим написом Приватного нотаріуса КМНО Чуловський В.А. № 11682 від 06.06.2016.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києва на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,25 грн.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій