Справа № 504/4228/16-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 липня 2017 року м. Київ К/800/25511/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 07 квітня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області (правонаступник Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі) про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним рішення відповідача щодо прийняття рішення про перерахунок належної йому пенсії з урахуванням зарплати за період з 03 вересня 1990 року по 05 березня 1991року в розрахунку « 0»; зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та призначити йому пенсію у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 919 «Про затвердження Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату»; зобов'язання відповідача після приведення розміру його пенсії у відповідність до чинного законодавства, виплатити йому суми пенсії, недоотримані своєчасно з вини органу, що призначає та виплачує пенсії, починаючи з 01 липня 2015 року. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що після прийняття на облік пенсійної справи Управлінням ПФУ в Комінтернівському районі Одеської області безпідставно вирішило перевірити розмір пенсії та протиправно зменшило її розмір.

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 07 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2017 року, позов задоволено.

Визнано протиправним рішення відповідача про перерахунок належної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням зарплати за період з 03 вересня 1990 року по 05 березня 1991 року в розрахунку « 0». Зобов'язано Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одеса здійснити перерахунок та призначити позивачу пенсію у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 919 «Про затвердження Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату». Зобов'язано Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одеса після приведення розміру пенсії ОСОБА_1 у відповідність до чинного законодавства, виплатити йому суми пенсій, недоотриманих своєчасно з вини органу, що призначає та виплачує пенсії, починаючи з 01 липня 2015 року.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, зокрема, положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Згідно із пунктом 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із змісту оскаржуваних судових рішень видно, що задовольняючи позов, суди виходили з наступного.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Так, пунктом 1 цього Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 20 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, за змістом вищенаведених норм права, трудова книжка є не єдиним документом, який може підтверджувати роботу працівника на займаній посаді.

Відповідно до абзацу 3 підпункту 1, підпункту 2 пункту 3, пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 липня 2006 року №919 «Про затвердження Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату» (далі - Постанова № 919), у випадку повної втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) за відповідний період заробітна плата визначається за відповідною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації за календарний рік, що передує року, з якого призначається пенсія. У разі коли підприємство, установу, організацію ліквідовано, а документи до органу вищого рівня або архівним установам не передано, - виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію. При цьому коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується заробітна плата, календарного року, що передує року, з якого призначено (перераховано) пенсію. Довідка про заробітну плату виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, видається управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад. За бажанням особи у випадках, передбачених у цьому пункті, коефіцієнт заробітної плати (доходу) за кожен місяць періоду роботи визначається виходячи з мінімальної заробітної плати за відповідний період. Відсутність на підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника документів про нарахування та виплату заробітної плати (доходу), а також час та причини, що призвели до втрати таких документів, підтверджується довідкою роботодавця, правонаступника органу вищого рівня, Національного банку України щодо ліквідованих банків або відповідної архівної установи.

Оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії врегульовано Порядком № 22-1.

Судами встановлено, що позивач в період з 03 вересня 1990 року по 05 березня 1991 року працював в кооперативі «Труборемонтник», а з 05 березня 1991 року по 31 серпня 1992 року - в МП «Союз-семюг».

Розрахунок розміру пенсії позивачу було проведено на підставі поданих ним документів, у тому числі довідки про заробітну плату, що була видана 14 вересня 1992 року МП «Союз-семюг» за період роботи з 03 вересня 1990 року по 31 серпня 1992 року, тобто яка включала в себе період роботи з 03 вересня 1990 року по 05 вересня 1991 року в кооперативі «Труборемонтник».

Оскільки відсутні будь-які підтвердження того, що МП «Союз-семюг» є правонаступником кооперативу «Труборемонтник», то, відповідно, при наявності в записах трудової книжки відміток про те, що позивач працював на кооперативі «Труборемонтник» та відсутність підстав вважати дані записи сфальсифікованими, суди дійшли висновку про необхідність застосування положень Постанови №919.

Крім того, судами встановлено, що відповідачем порушено пункт 4 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким передбачено, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, то пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судових рішень, а викладені в ній доводи перевірені судами і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить мотивів, які б дозволили вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 07 квітня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області (правонаступник Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі) про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук