Справа № 804/5308/16
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2017 р. Справа № 804/5308/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Атестаційної комісії № 4 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним і скасування рішення (висновку) та наказу, поновлення на посаді, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Атестаційної комісії № 4 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому позивач, з урахуванням уточнень, просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії № 4 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що оформлене протоколом від 10.08.2016 року та зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, в частині зазначення «п.4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийняте стосовно ОСОБА_2;
- скасувати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.12.2016 року № 362 в частині звільнення майора поліції заступника начальника сектору кримінальної поліції Солонянського відділення Дніпропетровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 через службову невідповідність;
- поновити ОСОБА_2 на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції Солонянського відділення Дніпропетровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області з 26 грудня 2016 року та зобов'язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_2 заробітку плату за час вимушеного прогулу з 26 грудня 2016 року по дату поновлення;
- допустити негайне виконання постанови, в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції Солонянського відділення Дніпропетровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що проведено атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, за результатами якої Атестаційна комісія № 4 прийняла рішення, що зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, яким визнано позивача таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Позивач вважає висновки Атестаційної комісії 4 безпідставними та протиправними та такі, що підлягають скасуванню, у зв'язку з чим просить суд поновити його на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції Солонянського відділення Дніпропетровського відділу поліції з 26 грудня 2016 року та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача-1 у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив, надав письмові заперечення на позовну заяву, у яких зазначив, що проведене тестування є правомірним, підстави якого передбачені вимогами ст.57 Закону України "Про Національну поліцію", позивач добровільно проходив атестування. Таким чином, відповідач діяв в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений нормами діючого законодавства, у зв'язку з чим у задоволенні позову просив відмовити.
Представник відповідача-2 у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив.
Частиною 6 ст. 128 КАС України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи те, що представники відповідачів у судове засідання не з'явились, ухвалою суду від 26.04.2017 року відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ з 02 грудня 2000 року.
Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.11.2015 року № 1 о/с «Щодо особового складу», згідно з пунктом 9 та 12 розділу XI Закону України «Про національну поліцію», позивач був прийнятий інспектором Кам'янського відділу поліції, присвоївши йому спеціальне звання «капітан поліції».
Як свідчить атестаційний лист від 10.08.2016 року, ОСОБА_2 отримав 24 з 60 бали за загальні здібності та навички, та 20 з 60 балів за професійне тестування. Згідно з результатами атестаційної комісії ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.
На підставі висновку, викладеному в атестаційному листі та згідно з Законом України «Про Національну поліцію» наказом від 26.12.2016 року № 362 о/с ОСОБА_2 звільнено за п.5 ч.1 ст.77 (через службову невідповідність).
Проте, суд не може погодитися з такими рішеннями Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області виходячи з наступного.
Спірні відносини між сторонами виникли з приводу правомірності чи протиправності дій відповідачів щодо зроблених висновків про невідповідність позивача займаній посаді та винесеного наказу про звільнення позивача.
02 липня 2015 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VІІІ), який набрав чинності 7 листопада 2015 року.
Слід зазначити, що п. 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визначена скорочена процедура прийняття на службу до поліції колишніх працівників органів внутрішніх справ, в той час як добір на посади поліцейських у цьому Законі передбачений за результатами проведеного конкурсу (ст. 52 Закону) або проведення атестування (ст. 57 Закону).
Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Частиною 1 ст. 48 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.
Статтею 47 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.
Пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 77 цього ж Закону, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.
Статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію», зокрема частиною 1 цієї статті, передбачено, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.
При цьому, згідно з ч. 2 ст. 57 цього ж Закону, атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.
Як передбачено в ч. 4 та ч. 5 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами. Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.
Відтак, відповідно до наказу від 23.02.2016 року № 458 «Про проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області», атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та підпорядкованих підрозділів було проведено з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу посаду, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, відповідно до ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію».
Пунктом 2 розділу І Інструкції № 1465 передбачено, що керівники всіх рівнів зобов'язані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принципу відкритості (крім випадків, установлених законом) та об'єктивності в оцінці службової діяльності поліцейських, які атестуються.
Згідно з пунктом 11 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.
Відповідно до пункту 3 розділу IV Інструкції №1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники.
Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.
Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.
Відповідно до пунктів 10, 11, 12 Розділу ІV Інструкції № 1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.
За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийнятті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.
За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.
Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.
Пунктом 15 Розділу ІV Інструкції №1465 передбачено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.
При цьому, відповідно до пункту 16 Розділу ІV Інструкції №1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).
Зміст викладених положень Інструкції № 1465 свідчить, що атестування поліцейських включає два етапи: тестування та співбесіду.
Тестування передбачає професійний тест (тест на знання законодавчої бази) та тест на загальні здібності та навички.
Інструкція № 1465 не містить конкретного порядку проведення співбесіди, у той же час, виходячи з її змісту та мети атестування можна стверджувати, що під час співбесіди Атестаційна комісія повинна розглянути атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського; оцінити ділові, професійні, особисті якості поліцейського, його освітній та кваліфікаційний рівень, а також з'ясувати відповідність особи поліцейського критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465, для чого поліцейському, який проходить атестування, можуть ставитись питання.
Згідно з пунктами 20-23 Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу. Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії.
Так, судом встановлено, що на підставі вищевказаних приписів Інструкції позивач пройшов тестування, за результатами якого отримав за тестом на загальні здібності та навички - 24 бали з 60, та за тестом на знання законодавчої бази - 20 балів з 60, про що здійснено відповідний запис в його атестаційному листі.
За даними результати атестаційна комісія прийняла рішення, що ОСОБА_2, займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.
Натомість, як вбачається з атестаційного листа, за час служби в Національній поліції ОСОБА_2 зарекомендував себе виключно з позитивного боку, як кваліфікований, професійно грамотний поліцейський. Сумлінно ставиться до виконання своїх функціональних обов'язків, успішно їх виконує. Працює, не рахуючись з власним часом. Завжди вміє виділити в роботі головне і спрямувати зусилля на виконання поставлених завдань. Вболіває за результати своєї праці, розпочату роботу завжди доводить до завершення. Постійно прагне до досягнення позитивних показників у службовій діяльності. Суворо дотримується вимог законів, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність підрозділів поліції.
Отже, з атестаційного листа вбачається, що позивач характеризується виключно позитивно та відповідає займаній посаді.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 у 2009 році закінчив Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» та здобув кваліфікацію юриста.
Згідно рішення комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ України від 09 липня 2015 року № 12/І/ IV/91 ОСОБА_3 надано статус учасника бойових дій, що підтверджується копією даного рішення, наявної в матеріалах справи.
Відповідно до інформаційної довідки ОСОБА_2 за період проходження служби притягався до дисциплінарної відповідальності 11 разів, проте діючих дисциплінарних стягнень не має. Заохочувався 9 разів. За результатами складання підсумкових заліків за 2014-2015 навчальний рік отримав наступні оцінки (по п'ятибальній системі): функціональна підготовка - 3, вогнева підготовка - 3, фізична підготовка - 3, загальна оцінка - 3 «задовільно».
Стосовно посилань відповідача на низькі результати тестування, як на обставину, що свідчить про службову невідповідність позивача, суд зазначає, що згідно положень Інструкції №1465 результати тестування обов'язково враховуються Атестаційною комісією, однак, вони не мають вирішального значення та мають оцінюватись разом з іншими матеріалами, що були подані до атестування.
Як зазначалося вище, згідно з ч.1 ст.57 Закону України №580-VIII, під час проведення атестування підлягають оцінці не тільки критерії, зазначені у п.16 розділу IV Інструкції, а також ділові та особисті якості поліцейського.
Як випливає з наведеного вище змісту атестаційного листа, ОСОБА_2 був охарактеризований позитивно, в тому числі, в частині його ділових та особистих якостей.
При цьому, атестаційною комісією позитивна характеристика, наведена в атестаційному листі, не була спростована жодними належними та допустимими доказами.
Також, будь-які інші документи, які б могли характеризувати позивача як некомпетентного спеціаліста (заяви чи скарги на дії позивача, акти службових розслідувань, тощо) атестаційна комісія не досліджувала та відповідачі під час судового розгляду справи суду не надали.
Жодних відомостей про те, яким саме вимогам, що пред'являються до особи, яка перебуває на посаді, яку обіймав позивач, він не відповідає, у чому саме проявляється така невідповідність протокол засідання атестаційної комісії та висновок (рішення) комісії не містять.
Таким чином, встановлені вище обставини не дають підстав вважати, що атестаційною комісією рішення про службову невідповідність ОСОБА_2 приймалось на підставі повного та всебічного розгляду всіх матеріалів, що були надані до атестування, і що за результатами розгляду цих матеріалів були встановлені обставини, що свідчать про невідповідність особи позивача критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465.
У свою чергу, процедура проведення співбесіди, як етап атестування, повинна бути достатньо прозорою з тим, щоб і сама особа, яка проходить співбесіду, керівники органів поліції, які реалізовують її результати та суд, перевіряючи законність проведеного атестування, могли з'ясувати фактичні підстави, покладені в основу прийнятого атестаційною комісією рішення.
Оскільки негативне рішення атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби через службову невідповідність, таке рішення, незалежно від форми його оформлення (протокол, окремий акт), повинно бути вмотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.
Серед критеріїв, які повинні застосовуватись суб'єктом владних повноважень при прийнятті ним рішень та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень (ст.2 КАС України), є, зокрема, принцип законності, відповідно до якого суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб'єкта владних повноважень має прийматися обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Критерій обґрунтованості рішення або дії вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.
У Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
У Рішенні Європейського суду з прав людини від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
Проте з матеріалів справи, які були детально досліджені судом, неможливо встановити, яким саме критеріям не відповідав позивач, що саме призвело до прийняття рішення про службову невідповідність, відтак таке рішення не можна вважати правомірним та обґрунтованим.
Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправним та скасування рішення (висновок) атестаційної комісії № 4 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.12.2016 року № 362 о/с про звільнення майора поліції ОСОБА_2 заступника начальника сектору кримінальної поліції Солонянського відділення Дніпропетровського відділу поліції зі служби в поліції та поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції Солонянського відділення Дніпропетровського відділу поліції з 26 грудня 2016 року, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки оскаржуваний наказ був прийнятий на підставі рішення Атестаційної комісії № 4 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Згідно з ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Так само, пунктом 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 29.07.1991р. №114, яке відповідно до перехідних і прикінцевих положень Закону України "Про Національну поліцію" є чинним на даний час, передбачено, що у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", чинність якої поширюється на підприємства, установи і організації усіх форм власності, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.
Таким чином, вимушений прогул позивача відраховується з 26 грудня 2016 року, відповідно до наказу №362 о/с від 26.12.2016 року Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, по день постановлення судового рішення 26 квітня 2017 року.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено наявність підстав для звільнення позивача через службову невідповідність, відповідно до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у межах суми стягнення за один місяць виконуються негайно.
Беручи до уваги наведену процесуальну норму суд вважає, що постанова у частині поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції Солонянського відділення Дніпропетровського відділу поліції та стягнення грошового забезпечення, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.
Що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат, то суд зазначає, що відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» та ст. 87, ст. 94 КАС України, враховуючи рішення суду про задоволення позову у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати у загальному розмірі 1 742,40 грн. присуджуються йому з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Атестаційної комісії № 4 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним і скасування рішення (висновку) та наказу, поновлення на посаді - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії № 4 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 10.08.2016 року та зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: «4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», стосовно ОСОБА_2.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.12.2016 року № 362 о/с про звільнення майора поліції ОСОБА_2 заступника начальника сектору кримінальної поліції Солонянського відділення Дніпропетровського відділу поліції зі служби в поліції.
Зобов'язати Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_2 на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції Солонянського відділення Дніпропетровського відділу поліції з 26 грудня 2016 року.
Зобов'язати Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 26 грудня 2016 року по 26 квітня 2017 року включно.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у сумі 1 742,40 (одна тисяча сімсот сорок дві гривні сорок копійок) грн.
Постанову в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції Солонянського відділення Дніпропетровського відділу поліції з 26 грудня 2016 року та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за однин місяць звернути до негайного виконання.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова