Справа № 819/965/17
Суддя: Білоус Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/965/17

13 липня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Білоус І.О.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС в Тернопільській області до Суб'єкта підприєсницької діяльності - фізизної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Тернопільській області (надалі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Представник позивача в судове засідання не прибув, проте подав до суду клопотання в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Як передбачено ч.1 ст.41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, судовий розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - ізична особа 04.12.2013 року, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 (надалі відповідач, СПД-ФО ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку у Тернопільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області як платник податків.

Згідно п.п. 191.1.1., п.п. 191.1.2. п. 191.1 ст.191 Податкового кодексу України (далі ПК України) до функцій контролюючих органів входить здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України, пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, ст.ст.36, 38 ПК України, на платників податків в тому числі на СПД - ФО ОСОБА_1 покладений обов'язок планувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законодавством.

Згідно ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп.14.1.39 п.14.1. ст.14 ПК України).

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі , в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлених законом строк.

П.57.1 ст. 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.54.1. ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно довідки про наявність податкового боргу, який підлягає стягненню у судовому порядку етапом на 01.06.2017 року за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 57218,02 грн. (57218,02 грн. - основний платіж) по платежу єдиний податок з фізичних осіб.

Заборгованість по платежу єдиний податок з фізичних осіб виникла в результаті несплати узгодженого зобов'язання нарахованого самостійно платником згідно поданих декларацій № від 16.01.2017 року та № від 05.05.201 7 року.

Відповідачу виставлялась податкова вимога №2055-17 від 28.02.2016р. з часу виставлення якої податковий борг платника не переривався.

У відповідності до п.41.1. ст,41 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ (далі - ПК України), контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Відповідно пп.19і.1.22., пп.191.1.34., пп.191.1.45. п.19'.1. ст.191 ПК України контролюючі органи здійснюють погашення податкового борг)', стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов'язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

Контролюючі органи мають право, зокрема, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України (пп.20.1.19. п.20.1. ст.20 ПК України).

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися контролюючими органами до платника податків із метою погашення податкового боргу, зокрема стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України).

Водночас відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України встановлено особливий порядок стягнення податкового боргу платників податків - фізичних осіб у порівнянні з порядком погашення податкового боргу юридичних осіб.

З урахуванням викладеного норми статей 95 - 99 Податкового кодексу України можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу з фізичних осіб лише в тій частині, що не суперечить вимогам пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України.

Таким чином, процедура стягнення податкового боргу з фізичної особи може ініціюватися виключно через звернення органу стягнення з відповідним позовом. При цьому окремі процедури стягнення коштів за податковим боргом та продажу майна, що перебуває в податковій заставі, не застосовуються, а виконання рішення суду про стягнення податкового боргу з фізичної особи - платника податків здійснюється не податковими органами, а державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідач не спростував доводи адміністративного позову, не надав доказів про сплату заборгованості, а тому враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОК11П НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) податкового боргу в сумі 57218,02 (п'ятдесят сім тисяч двісті вісімнадцять грн. 02 коп.) по платежу єдиний податок з фізичних осіб, на р/р 0002, код платежу - 18050400, код банку одержувача 37977726, МФО 838012.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.