Справа № 804/3136/17
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2017 р. Справа № 804/3136/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ількова В.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2017 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в судовому засіданні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2017 року за клопотанням сторін зупинено провадження по справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 10.07.2017 року.
10.07.2017 року провадження по справі поновлено.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.
Представники відповідача та третьої особи в судове засідання, призначене на 10.07.2017 року, не з'явились.
Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинстваУкраїни особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
На підставі ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Податковий борг з податку на додану вартість виник у зв'язку з несплатою податкових зобов'язань за такими документами.
Також, 09.02.2017 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку ТОВ «Промхімснаб-КР» з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість за період з листопад-грудень 2015 року, січень-березень 2016 року, травень 2016 року, вересень 2016 року, листопад-грудень 2016 року, січень 2017 року, за результатами якої складено акт від 09.02.2017 року №176/75/04-83-12-01-39065311.
На підставі вказаного акту ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийняті та врученні 14.02.2017 року особисто керівнику відповідача під розпискутакі податкові повідомлення-рішення від 13.02.2017 року:
Податковий борг з податку на прибуток виник у зв'язку з несплатою податкових зобов'язань за такими документами.
06.10.2016 року Криворізькою північною ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку податкової звітності ТОВ «Промхімснаб-КР» з податку на прибуток за звітний податковий період 2014 рік, за наслідками якої складено акт від 06.10.2016 року №116-1290/4204/39065311, яким виявлено порушення термінів подання податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2014 рік.
Відповідачем вищевказані податкові повідомлення-рішення в судовому порядку не оскаржувались та станом на день розгляду справи судом є чинними, а визначені ними суми податкових зобов'язань є узгодженими. Строк сплати сум грошового зобов'язання за деклараціями настав.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Стаття 36 Податкового кодексу України закріплює, що податковим обов'язком платника податку визнається його обов'язок обчислити, задекларувати та/абосплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Такий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.
Проте, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе сам платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
З урахуванням викладеного, суд зазначає про підтвердження матеріалами справи наявності у відповідача заявленого до стягнення податкового боргу перед бюджетом, а саме: податкових повідомлень-рішень з визначеними сумами, акту перевірки, довідки про стан розрахунків відповідача з бюджетом, облікових карток по операціям з нарахування та погашення податкових зобов'язань відповідача.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).
Пунктом 95.3 цієї статті визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно положень пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Керуючисьстаттями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя В.В Ільков