Справа № 352/796/16-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2017-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

4 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гриців М.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 18 квітня 2017 року у справі за його позовом до Відділу виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

встановив:

позивач подав заяву про перегляд судових рішень з передбачених пунктом 2 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України

(далі - КАС) підстав.

За статтею 235 КАС Верховний Суд України переглядає судові рішення в адміністративних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Статтею 238 КАС встановлено строки подання заяви про перегляд судових рішень.

За правилами частин першої та четвертої статті 238 КАС заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, установлених пунктами 1, 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Проте заява про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 12 січня 2017 року, яку заявник не долучив до заяви, була подана ОСОБА_1 7 липня 2017 року, тобто з пропуском строку, встановленого частиною першою статті 238 КАС, а клопотання про поновлення такого строку відсутнє.

Крім того, попри посилання на неоднаковість у правозастосуванні, яка відповідно до пункту 2 частини першої статті 237 КАС є підставою для подання заяви про перегляд судових рішень, у заяві чітко й ясно не було вказано, які одні й ті самі норми процесуального права касаційний суд у двох чи більше судових рішеннях застосував неоднаково в подібних правовідносинах, наслідком чого стали відмінне правозастосування й ухвалення різних за змістом судових рішень, та не було наведено обґрунтування перегляду судових рішень саме з підстави неоднакового застосування норм процесуального права (пункт 3 частини другої статті 239 КАС), до матеріалів заяви не було долучено рішень суду касаційної інстанції, що підтверджують неоднаковість правозастосування зазначених норм права (пункт 3 частини першої статті 2391 КАС).

Також у заяві не було вказано, як саме додана до заяви ухвала Вищого адміністративного суду України від 18 квітня 2017 року (про відмову у відкритті касаційного провадження) підтверджує неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права порівняно з оскаржуваною ухвалою, що не була долучена до заяви, тому суддя-доповідач своєю ухвалою від 13 липня 2017 року заяву ОСОБА_1 залишив без руху та надав строк до 7 серпня 2017 року для її усунення.

1 серпня 2017 року ОСОБА_1 подав повторну заяву, в якій уточнив вимоги пункту 2 частини першої статті 237 КАС та зазначив, що оскільки в попередній заяві сталася описка щодо перегляду судового рішення, а саме ухвали Вищого адміністративного суду України від 12 січня 2017 року, просив виправити описку та скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України від 18 квітня 2017 року. Однак інші недоліки які були зазначені в ухвалі судді не усунув.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 2392 КАС заява, подана без додержання вимог статей 239 і 2391 цього Кодексу, повертається заявнику.

Керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», частиною другою статті 2392 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Заяву про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 18 квітня 2017 року повернути ОСОБА_1.

Суддя

Верховного Суду України М.І. Гриців