Справа № 823/661/17
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року справа № 823/661/17

17 год. 29 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання - Гордієнко Ю.П.,

за участю представників:

позивача - Філатова С.М., Школьної І.П.,

відповідача - Олійника С.В., Починка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом комунального підприємства "ВодГео" до Північного офісу Держаудитслужби про визнання протиправною та скасування вимоги,

встановив:

Комунальне підприємство "ВодГео" подало позов, в якому просить визнати протиправним та скасувати вимогу управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області від 03.04.2017 року в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана вимога складена поверхнево, твердження викладені у вимозі безпідставні та не відповідають дійсності, оскільки постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 2074 від 23.07.2015 "Про встановлення тарифів на централізоване волопостачання та водовідведення КП "ВодГео" м. Сміла, на яку посилається відповідач, на час проведення перевірки втратила чинність, зокрема, пункт 1 вказаної постанови. Окрім того, не зазначено якою особою (фізичною, юридичної) завдано збитків підприємству.

Також, висновки оскаржуваної вимоги, не ґрунтуються на нормах матеріального права, не відповідають фактичним обставинам та є безпідставними.

Відповідачем у вимозі не зазначено, які умови договору цивільно-правового характеру від 02.12.2015 б/н не виконані фізичною особою ОСОБА_5, а так само не зазначено, в чому полягає його вина. Окрім цього, відповідачем не зазначено, якими нормами закону передбачено надання і в якому саме вигляді документального підтвердження виконання договору цивільно-правового характеру.

Стосовно порушень щодо нарахування та виплати премії за відсутності на підприємстві первинних документів, які фіксують факт проведеної роботи "складання нових форм звітності" та за "розрахунки тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення", позивач зазначив, що премії на підприємстві виплачуються на підставі виданих наказів та умов колективного договору. У оскаржуваній вимозі відповідачем не зазначено, які накази суперечать чинному у період з 01.01.2015 по 31.12.2015 колективному договору.

Не погоджується позивач і з висновком, викладеним у пунктах 7, 8 та 10 оскаржуваної вимоги, оскільки вказані висновки суперечать Постанові Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 № 731 "Про затвердження положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади" та статті 19 Конституції України, оскільки в рішенні суду відсутнє встановлення вини службової особи КП "ВодГео", Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон".

В пункті 11 вимогу управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області від 03.04.2017 не взято до уваги норми, зазначені в пункті 10 порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869.

Також, в пункті 12 оскаржуваної вимоги не зазначено на підставі якої методики підприємством завищено обсяг заборгованості з різниці в тарифах за 2014-2015 роки на загальну суму 6452167,42 грн. Окрім того, в різницю тарифу включався період до 01.09.2015, в той час, як в даному пункту оскаржуваної постанови зазначено період 2014-2015 роки.

Представники позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

В письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач проси в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що орган державного фінансового контролю відповідно до законодавства України надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного та місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Також, відповідач наголошує, що в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обв'язки для позивача, в той час як оскаржувана вимога пред'явлена для усунення порушень, виявлених під час ревізії.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом підконтрольної установи або за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а ревізія фінансово-господарської діяльності КП "ВодГео" та реалізація матеріалів ревізії проведені в межах чинного законодавства, то, на думку відповідача вказаний адміністративний позов не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні представники відповідача проти позову заперечили з підстав, викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

14 березня 2017 року відповідно до пункту 2.14 плану контрольно-ревізійної роботи Держаудитслужби на IV квартал 2016 року, ревізійною групою під керівництвом головного державного фінансового інспектора відділу контролю у галузі ЖКГ, інфраструктури та зв'язку управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області (направлення на проведення ревізії від 12.12.2016 № 117) проведено ревізію фінансово-господарської діяльності комунального підприємства "ВодГео" щодо використання коштів субвенції, наданої у 2015 році з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування за період з 01.01.2014 по 31.12.2015.

За результатами ревізії відповідачем складено акт № 06-31/16 від 14.03.2017, в якому зафіксовані порушення чинного законодавства України.

За результатами ревізії відповідачем прийнято вимогу № 26-23-06-19-18/1892 від 03.04.2017, в якій вимагається від КП "ВодГео" опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства, у тому числі відшкодувати збитки, завдані зазначеними порушеннями, в установленому законодавством порядку; розглянути питання про притягнення до відповідальності працівників підприємства, якими допущено зазначені порушення, до встановленої законом відповідальності, а також, зобов'язано надати управлінню Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області до 28.04.2017 вичерпну інформацію про вжиття заходів з усунення порушень та недоліків (разом із засвідченими копіями підтверджуючих первинних, розпорядчих та інших документів).

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що згідно з Положенням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 6 серпня 2014 року № 310 (далі - Положення № 310), Державна фінансова інспекція України, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України та який входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (пункт 1 цього Положення).

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, зокрема, вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 5 пункту 4 Положення № 310).

Відповідно до пункту 6 Положення № 310 Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.

Також Положенням № 310 установлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави (пункт 4 Положення № 310).

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Як свідчать матеріали справи, управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області пред'явила вимогу № 23-23-06-19-18/1892 від 03.04.2017 про усунення порушень законодавства, виявлених під час ревізії. При цьому оскаржувана вимога вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 15 квітня та 7 жовтня 2014 року (№№ 21-40а14, 21-368а14 відповідно).

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.О. Гаврилюк

Постанова складена в повному обсязі 31.07.2017.