Справа № 308/12800/16-а
Суддя: Леміш О. М.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2016 м.Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючої судді - Леміш О.М.

при секретарі - Химинець О.Я.

з участю представника позивача - Романюк М.Г

відповідача гр. В"єтнаму ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України до гр. В"єтнаму ОСОБА_5, про примусове видворення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до гр. В"єтнаму ОСОБА_5 , про примусове видворення.

Свій позов позивач мотивував тим, що відповідач 03.12.2016 року був затриманий прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Ужгород» Чопського прикордонного загону при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку поза межами пункту пропуску в складі групи осіб. Документи що посвідчує його особу відсутні.

Крім того, відповідач грубо та свідомо порушив законодавство України, а саме, ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 9, Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року.

Враховуючи вищевикладене та з метою забезпечення вимог (законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інтересів національної безпеки України та охорони громадського порядку, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні), на підставі положень статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» начальником Чопського прикордонного загону було прийнято рішення примусово повернути за межі України відповідача.

Враховуючи, те, що відповідач документів які б надавали йому право офіційно вибути за межі території України немає, українською мовою не володіє, родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження немає,

повернутись на батьківщину бажання не має, на територію України потрапив не законним шляхом, є всі підстави вважати що відповідач всілякими можливостями буде ухилятися від виїзду за межі території України , а тому позивач просив суд примусово видворити її за межі України.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд такий задовільнити.

Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечив, зазначив що бажає повернутись на батьківщину.

Заслухавши позицію учасників процесу, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, оцінивши допустимість та належність кожного доказу, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено , що ОСОБА_5 Відповідач 03.12.2016 року був затриманий прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Ужгород» Чопського прикордонного загону при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку поза межами пункту пропуску в складі групи осіб. Документи що посвідчує його особу відсутні.

Крім того, відповідач грубо та свідомо порушив законодавство України, а саме, ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 9, Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року.

Враховуючи вищевикладене та з метою забезпечення вимог (законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інтересів національної безпеки України та охорони громадського порядку, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні), на підставі положень статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» начальником Чопського прикордонного загону було прийнято рішення примусово повернути за межі України відповідача.

Враховуючи, те, що відповідач документів які б надавали йому право офіційно вибути за межі території України немає, українською мовою не володіє, родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження немає,

повернутись на батьківщину бажання не має, на територію України потрапив не законним шляхом, є всі підстави вважати що відповідач всілякими можливостями буде ухилятися від виїзду за межі території України.

У відповідності до ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» начальником Чопського прикордонного загону рішення про примусове повернення відносно відповідача не приймалось, у зв'язку з відсутністю у нього документів та достатніх коштів для того, щоб самостійно покинути територію України.

Разом з тим, судом встановлено, що реалізуючи свої права та свободи, останній міг встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Але знаючи про можливість легально в'їхати до Європейських країн, відповідач вибрав найбільш легкий та незаконний спосіб, знаючи, що під час досягнення своєї мети, він неодноразово буде порушувати та ігнорувати законодавство країн на своєму шляху, відповідач умисно йде на вчинення правопорушень.

Згідно з ч. 4 ст.50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Судом не встановлено жодних обставин, які свідчили б про те, що виконання рішення про примусове видворення до держави належності буде становити для відповідача реальну загрозу його життю, свободі або здоров'ю чи призведе до інших негативних наслідків, які згідно ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», є підставами для заборони щодо примусового повернення чи примусового видворення відповідача з території України в країну його походження.

Керуючись ст.ст. 159 - 163, 167, 183-7, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 4, 16, 19, 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити .

Примусово видворити за межі території України громадянина Вєтнаму, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Затримати з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина Вєтнаму, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Допустити негайне виконання постанови.

Постанова суду може бути могже бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом пятиденного строку з дня її проголошення.

З повним текстом постанови суду сторони можуть ознайомитись через 5 днів.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Леміш О.М.