Справа № 554/1360/17
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 р.Справа № 554/1360/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Калинова" на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 19.04.2017р. по справі №554/1360/17

за позовом Приватного підприємства "Ліро"

до Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру, Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Спінекс", Товариство з обмеженою відповідальністю "Калинова"

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне підприємство "Ліро", звернулось до суду із адміністративним позовом до Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру, Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Спінекс", Товариство з обмеженою відповідальністю "Калинова", в якому просить:

- визнати протиправними відмови Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру, викладену в листі №01-04-01-07/67 від 17.01.2017 року, та відмову Управління з питань містобудування та архітектури, викладену в листі №01-02-01-16/28 від 27.01.2017 року, узгодити «Проект розподілу території з метою визначення меж земельної ділянки для обслуговування промислових будівель за адресою: вул.Маршала Бірюзова, 26/1 в м.Полтаві» без погодження її із суміжними землекористувачами;

- зобов'язати Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру та Управління з питань містобудування та архітектури узгодити «Проект розподілу території з метою визначення меж земельної ділянки для обслуговування її із суміжними землекористувачами.

В обґрунтування позову вказує, що відповідно до протоколу проведення електронних торгів №21698 від 15.12.2014 року по лоту №19058 щодо реалізації майна боржника ТОВ «Спінтекс», переможцем торгів визнано ПП «АплюсВ» (в подальшому назву підприємства змінено на ПП «Ліро»). На підставі вищевказаного акту переможцю торгів видано свідоцтва, що підтверджують право власності ПП «Ліро» на наступне майно: промислова будівля Н-1-2 центральна ремонтна майстерня, площею 2427,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Маршала Бірюзова, 26/1 (свідоцтво в реєстрі за №574 від 03.04.2015 року); промислові будівлі та споруди Е-1 склад бавовни, хімікатів та допоміжних матеріалів площею 4416,60 кв.м., №12 огорожа, №13 огорожа, №14 ворота, №4 залізно дорожня колія, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Маршала Бірюзова, 26/1 (свідоцтво в реєстрі за №573 від 03.04.2015 року). Право власності на вищезазначене майно зареєстроване в порядку, визначеному чинним законодавством, що підтверджується витягом з ДРРП індексний номер 35870658 від 03.04.2015 року та витягом з ДРРП індексний номер 35870361 від 03.04.2015 року. Для оформлення договору оренди землі під належним ПП «Ліро» будівлями необхідним є затвердження «Проекту розподілу території з метою визначення меж земельної ділянки для обслуговування промислових будівель за адресою: вул.Маршала Бірюзова, 26/1 в м.Полтаві». Управлінням житлово-комунального господарства, проект розподілу узгоджено. При розробці проекту розподілу суміжні землекористувачі ТОВ «Спінтекс» та ТОВ «Калинова» узгодили межі земельної ділянки шляхом письмової відмови. З відповіді ТОВ «Спінтекс» №21/09 від 21.09.2016 року на заяву щодо узгодження меж земельних ділянок, ТОВ «Спінтекс» надало відповідь, що не визнає ПП «Ліро» землекористувачем та відповідно не вбачає підстав для такого звернення ПП «Ліро» на їх адресу. Листом за №142 від 28.12.2016 року ТОВ «Калинова» відмовляється узгоджувати межі земельної ділянки, посилаючись на відсутність достовірної інформації щодо правових підстав на розпорядження ПП «Ліро» майном ТОВ «Спінтекс». На замовлення ПП «Ліро» №01-16-26 від 27.04.2016 року ТОВ «Фірма «Архімісто» розробило вищевказаний проект розподілу території та в порядку п.5.4. Положення проект був поданий на розгляд та узгодження Полтавському міському управлінню земельних ресурсів та земельного кадастру та Управлінню з питань містобудування та архітектури. Полтавським міським управлінням земельних ресурсів та земельного кадастру листом №01-04-01-07/67 від 17.01.2017 року та Управлінням з питань містобудування та архітектури листом №01-02-01-16/128 від 27.01.2017 року в узгодженні проекту розподілу території з метою визначення меж земельної ділянки для обслуговування промислових будівель за адресою: вул.Маршала Бірюзова, 26/1 в м.Полтаві, розробленого на замовлення ПП «Ліро», відмовлено з посиланням на необхідність погодження меж суміжними землекористувачами. Земельна ділянка, що підлягає розподілу перебуває в користування ТОВ «Спінтекс», згідно з договором оренди землі, укладеного з Полтавською міською радою. Термін дії договору оренди збіг 30.01.2017 року. Таким чином, формальні необґрунтовані відмови суміжних землекористувачів: ТОВ «Спінтекс» та ТОВ «Калинова» у наданні згоди на узгодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача позивача, та як наслідок відмова Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру та управління з питань містобудування та архітектури для ПП «Ліро» має негативні наслідки та є прямою перешкодою у реалізації права власності щодо належного йому нерухомого майна з унеможливленням на даному етапі оформлення права користування ділянкою.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 19.04.2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними відмови Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру, викладену в листі №01-04-01-07/67 від 17.01.2017 року та Управління з питань містобудування та архітектури, викладену в листі №01-02-01-16/28 від 27.01.2017 року щодо узгодження «Проекту розподілу території з метою визначення меж земельної ділянки для обслуговування промислових будівель за адресою: вул. Маршала Бірюзова, 26/1 в м. Полтаві» без погодження її із суміжними землекористувачами.

Зобов'язано Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру і Управління з питань містобудування та архітектури узгодити «Проект розподілу території з метою визначення меж земельної ділянки для обслуговування промислових будівель за адресою: вул. Маршала Бірюзова, 26/1 в м.Полтаві» без погодження її із суміжними землекористувачами.

Не погодившись із судовим рішенням, ТОВ "Калинова" подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 19.04.2017 року та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку про їх обґрунтованість. Зазначив, що судом першої інстанції не було з'ясовано, чи дійсно ТОВ "Калинова" необґрунтовано відмовлено в узгодженні меж суміжних земельних ділянок, не досліджено надані позивачем документи щодо встановлення суміжних меж по відношенню до земельної ділянки, що зареєстрована за апелянтом, не досліджено надіслання всіх правовстановлюючих документів на будівлю на адресу ТОВ "Калинова". А тому, надання права відповідачам на узгодження меж земельних ділянок без погодження її з суміжними власниками є неприпустимим, оскільки може призвести до неправильності їх визначення.

Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ПП «АПЛЮСВ» згідно свідоцтва №573 належать на праві власності промислові будівлі та споруди, а саме: Е-1 склад бавовни, хімікатів та допоміжних матеріалів площею 4416,60 кв.м., №12 огорожа, №13 огорожа, №14 ворота, №4 залізнодорожня колія, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.М.Бірюзова, 26/1 (а.с. 6). Також, на підставі свідоцтвом №574 ПП «АПЛЮСВ» належать на праві власності промислові будівлі, а саме: Н-1-2 центральна ремонтна майстерня площею 2427,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.М.Бірюзова, 26/1 (а.с.9).

Протоколом №1 загальних зборів учасників ПП «АПЛЮСВ» від 17.06.2015 року змінено найменування підприємства на Приватне підприємство «Ліро» (а.с.12-15).

28.07.2016 року за вих. №25 ПП «Ліро» звернулося до ТОВ «Спінтекс» із заявою про необхідність розглянути «Проект розподілу території з метою визначення меж земельної ділянки для обслуговування промислових будівель за адресою: вул.Маршала Бірюзова, 26/1 в м.Полтаві» із затвердженням меж земельних ділянок з суміжними землекористувачами та затвердити межі земельних ділянок або надати вмотивовану відмову в підписанні для оформлення договору оренди землі під належними ПП «Ліро» будівлями» (а.с.18).

ТОВ «Спінтекс» листом від 21.09.2016 року за вих. №21/09 повідомило, що ПП «Ліро» немає законних підстав направляти ТОВ «Спінтекс» на затвердження «Проект розподілу території з метою визначення меж земельної ділянки для обслуговування промислових будівель за адресою: м.Полтава, вул.Маршала Бірюзова, 26/1», адже ПП «Ліро» не перейшло право власності на будівлі, вказані в листі №25 від 27.07.2016 року, а отже, не перейшло й право користування земельними ділянками, межі яких ПП «Ліро» передало на затвердження Товариству (а.с.19-20).

08.11.2016 року за вих. №31 ПП «Ліро» звернулося із заявою до ТОВ «Калинова» з проханням розглянути «Проект розподілу території з метою визначення меж земельної ділянки для обслуговування промислових будівель за адресою: вул. Маршала Бірюзова, 26/1 в м. Полтаві» із затвердженням меж земельних ділянок з суміжними землекористувачами та затвердити межі земельних ділянок або надати вмотивовану відмову в підписанні для оформлення договору оренди землі під будівлями, що належать ПП «Ліро» (а.с.16).

Листом від 28.12.2016 року за вих. №142 ТОВ «Калинова» повідомлено, що оскільки підприємство не володіє достовірною інформацією щодо правових підстав на розпорядження ПП «Ліро» майном ТОВ «Спінтекс» та на підставі положень земельного законодавства України, ТОВ «Калинова» розгляне питання про надання погодження меж земельної ділянки після отримання документальної інформації про надання ПП «Ліро» погодження інших землекористувачів та власників суміжних ділянок, зокрема й після отримання відповідного погодження від ТОВ «Спінтекс» (а.с.17).

10.01.2017 та 19.01.2017 року ТОВ «Фірма «Архімісто» направило листи №02-17-11 та №02-17-19 відповідно на адресу Управління земельних ресурсів та земельного кадастру і Управління з питань містобудування та архітектури, у яких зазначається, що на замовлення ПП «Ліро», у відповідності до технічного завдання №035 на розробку проекту розподілу території з метою визначення меж земельної ділянки для обслуговування промислових будівель за адресою вул. Маршала Бірюзова, 26/1, виконаного та узгодженого Управлінням з питань містобудування та архітектури від 14.03.2016 року, ТОВ «Фірма «Архімісто» розробила «Проект розподілу території з метою визначення меж земельної ділянки для обслуговування промислових будівель за адресою вул. Маршала Бірюзова, 26/1 в м. Полтаві». Двом суміжним землекористувачам, а саме ліквідатору ТОВ «Спінтекс» та керівництву ТОВ «Калинова» матеріали проекту розподілу направлялися з супровідними листами. Враховуючи необґрунтовані відмови узгодження вище зазначеного проекту розподілу, просило розглянути можливість узгодження проекту для подальшого подання в міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру та на депутатську комісію для затвердження сесією Полтавської міської ради, з метою виготовлення землевпорядної документації і отримання договору оренди земельної ділянки (а.с.21, 23).

Листом від 17.01.2017 року за вих. №01-04-01-07/67 Полтавським міським управлінням земельних ресурсів та земельного кадастру ТОВ «Фірмі «Архімісто» питання погодження меж земельної ділянки по вул. Маршала Бірюзова, 26/1 рекомендовано вирішувати згідно з чинним законодавством або в судовому порядку. Окрім цього, зазначено, що відповідно до Положення про порядок розробки проектів розподілу територій, визначення меж або впорядкування існуючих землеволодінь та землекористувань у м.Полтава, яке затверджене рішенням тридцять шостої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 5 грудня 2013 року, розгляд та узгодження проекту розподілу здійснюється суміжними землекористувачами (землевласниками) (а.с. 24).

Листом від 27.01.2017 року за вих. №01-02-01-16/128 Управлінням з питань містобудування та архітектури ТОВ «Фірмі «Архімісто» повернуто на доопрацювання проект розподілу території з метою визначення меж земельної ділянки для обслуговування промислових будівель за адресою вул.Марашала Бірюзова, 26/1 у м.Полтаві у частині узгодження з суміжними землевласниками (землекористувачами), зокрема ТОВ «Спінтекс» та ТОВ «Калинова», відповідно до Положення про порядок розробки проектів розподілу територій, визначення меж або впорядкування існуючих землеволодінь та землекористувань у м.Полтава (а.с.22).

Вважаючи вищевказані відмови відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи необґрунтованість відмов ТОВ «Спінтекс» та ТОВ «Калинова» у погодженні проекту розподілу території, неможливість отримання відповідачем такого погодження від вказаних підприємств, неврахування це відповідачами, їх дії щодо відмови ПП «Ліро» в узгодженні проекту розподілу територій є протиправними. А тому, зважаючи на те, що розроблений проект розподілу територій жодним чином не порушує прав суміжних землекористувачів, з метою ефективного відновлення прав позивача щодо користування земельною ділянкою, суд дійшов висновку про необхідінсть зобовязання відповідачів узгодити «Проект розподілу території з метою визначення меж земельної ділянки для обслуговування промислових будівель за адресою: вул. Маршала Бірюзова, 26/1 в м. Полтаві» без погодження його із суміжними землекористувачами.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно положень ч.ч.1, 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі", орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

До особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда (ч. 3 ст. 7 Закону України "Про оренду землі").

Згідно ст. 198 Земельного кодексу України, кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану.

Рішенням 36 сесії 6 скликання Полтавської міської ради від 05.12.2013 року, з метою вдосконалення земельних відносин, обґрунтування розподілу територій, визначення меж або впорядкування землеволодінь та землекористувань, формування раціональної системи землеволодіння і землекористування, з урахуванням затвердженої містобудівної документації, затверджено Положення про порядок розробки проектів розподілу територій, визначення меж або впорядкування існуючих землеволодінь та землекористувань у м.Полтава (далі - Положення).

Відповідно до п. 3.1 Положення, проекти розподілу виконуються за замовленням фізичних, юридичних осіб, державних органів та органів місцевого самоврядування.

Проекти розподілу розробляються фізичними та юридичними особами, що мають відповідні кваліфікаційні сертифікати, які дозволяють їм виконання проектних робіт в сфері містобудування. Відносини між виконавцями проекту (підрядником) та замовником проектів регулюються відповідним договором (п. 3.2 Положення).

Згідно п. 5.1 Положення встановлено, що розгляд та узгодження проекту розподілу територій, визначення меж або впорядкування існуючих землеволодінь та землекористувань здійснюється: замовником (власником, співвласниками або балансоутримувачем нерухомого майна): суміжними землекористувачами (землевласниками); Управлінням житлово-комунального господарства, яке створене Полтавською міською радою; Полтавським міським управлінням земельних ресурсів та земельного кадастру, яке створене Полтавською міською радою за зверненням розробника; Управлінням з питань містобудування та архітектури, яке створене Полтавською міською радою, за зверненням розробника.

Як було встановлено під час розгляду справи, фактичною підставою для відмови узгодити «Проект розподілу території з метою визначення меж земельної ділянки для обслуговування промислових будівель за адресою: вул.Маршала Бірюзова, 26/1 в м.Полтаві», слугували висновки відповідачів про відсутність погодження його із суміжними землекористувачами - ТОВ "Спінекс" та ТОВ "Калинова".

З даного приводу колегія суддів зазначає, що статтею 106 Земельного кодексу України визначені обов'язки щодо визначення спільних меж.

Так, відповідно до частини 1 вищенаведеної статті Кодексу встановлено, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Землекористувачі зобов'язані, серед іншого, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів (ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Дослідивши відмови ТОВ «Спінтекс» та ТОВ «Калинова» погодити «Проект розподілу території з метою визначення меж земельної ділянки для обслуговування промислових будівель за адресою: вул. Маршала Бірюзова, 26/1 в м. Полтаві», колегія суддів дійшла висновку, що вони містять взаємовиключні вимоги до позивача щодо погодження спочатку одним з користувачів проекту розподілу, інша відмова містить посилання на те, що спочатку інший землекористувач має погодити такий проект.

З матеріалів справи вбачається, що разом з листами позивачем надавались на адресу ТОВ «Калинова» та ТОВ «Спінтекс» документи, що посвідчили передання ПП «Ліро» майна ТОВ «Спінтекс», зокрема, протокол про зміну найменування підприємства, з ПП «АплюсВ» на ПП «Ліро» (а.с. 12-15), інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ПП «АплюсВ» (а.с. 6-11).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що необґрунтовані відмови ТОВ «Спінтекс» та ТОВ «Калинова» узгодити наданий в їх розпорядження «Проект розподілу території з метою визначення меж земельної ділянки для обслуговування промислових будівель за адресою: вул. Маршала Бірюзова, 26/1 в м. Полтаві» порушують право ПП «Ліро» на подальше оформлення документів необхідних для укладення договору оренди.

Оцінюючи дії відповідачів на відповідність критеріям зазначеним в ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що відмови Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру, викладену в листі №01-04-01-07/67 від 17.01.2017 року та Управління з питань містобудування та архітектури, викладену в листі №01-02-01-16/28 від 27.01.2017 року щодо узгодження «Проекту розподілу території з метою визначення меж земельної ділянки для обслуговування промислових будівель за адресою: вул. Маршала Бірюзова, 26/1 в м. Полтаві» без погодження її із суміжними землекористувачами є протиправними.

З приводу позовних вимог щодо зобов'язання відповідачів узгодити «Проект розподілу території з метою визначення меж земельної ділянки для обслуговування промислових будівель за адресою: вул. Маршала Бірюзова, 26/1 в м. Полтаві» без погодження її із суміжними землекористувачами, колегія суддів зазначає наступне.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Розкриваючи критерій ефективності способу захисту порушеного права платника, Верховний Суд України у постанові від 16.09.2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" до Південної митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів зазначив, що "спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення".

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є саме зобов'язання Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру і Управління з питань містобудування та архітектури узгодити «Проект розподілу території з метою визначення меж земельної ділянки для обслуговування промислових будівель за адресою: вул. Маршала Бірюзова, 26/1 в м. Полтаві» без погодження її із суміжними землекористувачами.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Колегія суддів зазначає, що відповідачі, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не довели законність та обґрунтованість власних дій, що є предметом оскарження позивачем.

Натомість позивач, на виконання вимог ч.1 ст. 71 КАС України, довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова Октябрського районного суду м.Полтава від 19.04.2017р. по справі №554/1360/17 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Калинова" залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 19.04.2017р. по справі №554/1360/17 за позовом Приватного підприємства "Ліро" до Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру, Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Спінекс", Товариство з обмеженою відповідальністю "Калинова" про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик А.П.
Судді(підпис) (підпис) Донець Л.О. Мельнікова Л.В.

Повний текст ухвали виготовлений 04.08.2017 р.