Справа № 815/4483/16
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/4483/16

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Стеценко О. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

судді - Джабурії О.В.,

судді - Крусяна А.В.,

при секретарі судового засідання Осіпова М.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Пояркової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи ПАТ "Марфін Банк", про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И Л А:

05.09.2016 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просив скасувати постанови відділу примусового виконання рішень управління ДВС:

- від 03.07.2015 ВП № 47947342 про стягнення з боржника виконавчого збору,

- від 22.03.2016 ВП № 50584097 про відкриття виконавчого провадження про стягнення судового збору,

- від 23.07.2015 ВП № 48144824 про стягнення з боржника виконавчого збору,

- від 01.12.2015 ВП № 49539931 про відкриття виконавчого провадження про стягнення витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Позов обґрунтований необізнаністю щодо наявності відкритих виконавчих проваджень, що перебували на примусовому виконанні у відділі ДВС по виконанню виконавчого листа № 521/353/14-ц, виданого 11.08.2014 Малиновським районним судом м.Одеси, про стягнення заборгованості за кредитним договором та виконавчого листа № 521/1734/14-ц, виданого 08.10.2014 Малиновським районним судом м.Одеси, що перешкоджало позивачу виконати судові рішення у добровільному порядку. На підставі викладеного, стягнення з нього судового збору та витрат виконавчого провадження є протиправним.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що оскаржувані постанови прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом України "Про виконавче провадження", на підставі чого просив у позові відмовити.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2017 року адміністративний позов задоволений в повному обсязі.

Відповідач, не погодившись із прийнятим судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про відмову у позові.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у відділі примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало зведене виконавче провадження №49625379 з примусового виконання виконавчих проваджень щодо одного боржника - ОСОБА_3, а саме:

- виконавче провадження № 47947342 з примусового виконання виконавчого листа №521/353/14-ц, виданого Малиновським районним судом м. Одеси 11.08.2014 року, про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «МАРФІН БАНК» заборгованості за кредитним договором №2633/OF від 07.02.2008 року у розмірі 318805,04 доларів США та 148438,36 грн., дата відкриття виконавчого провадження 25.06.2015 року (а.с. 148), виконавче провадження виведене із зведеного та завершено 04.06.2016 року на підставі п. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (є письмова заява стягувача) (а.с. 145-163);

- виконавче провадження № 48144824 з примусового виконання виконавчого листа № 521/1734/14-ц, виданого Малиновським районним судом м. Одеси 08.10.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «МАРФІН БАНК» заборгованість за кредитним договором № 2395/ОF від 26.07.2007 року в розмірі 305026,49 доларів США та 73516,09 грн., дата відкриття виконавчого провадження 16.07.2015 року (а.с. 131), виконавче провадження виведено із зведеного та завершено 24.11.2015 року на підставі п. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (є письмова заява стягувача) (а.с. 129-144);

- виконавче провадження № 49539931 з примусового виконання постанови відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області б/н від 24.11.2015 року про стягнення з боржника, ОСОБА_3, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, дата відкриття виконавчого провадження 01.12.2015 року (а.с. 109-111);

- виконавче провадження № 50584097 з примусового виконання постанови відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 47947342 від 03.07.2015 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 31880,50 доларів США та 14843,84 грн., дата відкриття виконавчого провадження 22.03.2016 року (а.с.112-115),

- виконавче провадження № 49539916 з примусового виконання постанови відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 48444824 від 23.07.2015 про стягнення виконавчого збору в розмірі 262172,48 грн., дата відкриття виконавчого провадження 01.12.2015 року (а.с. 116-128).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не отримував постанови про відкриття зазначених виконавчих проваджень, що виключало для нього можливість добровільного виконання виконавчих документів, а для державного виконавця - здійснення виконавчих дій з примусового виконання. При цьому суд першої інстанції вважав даний спір підсудним адміністративним судам.

Судова колегія не погоджується із висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно з ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, утому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом;

5) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України поняття "справа адміністративної юрисдикції" - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Поняття "суб'єкт владних повноважень" це органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору.

Наявність у суб'єкта владних управлінських функцій означає, що він наділений адміністративною правосуб'єктністю, яка реалізується через певний обсяг конкретних прав і обов'язків (повноважень), необхідних для здійснення управлінської діяльності в тій чи іншій сфері публічної влади.

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Частиною 1 ст.181 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Інший порядок судового оскарження, у тому числі коло учасників цього оскарження, визначено розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України і статтею 1212 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Враховуючи, що ОСОБА_3 звернувся з позовом до суду про визнання необґрунтованими та скасування постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, скасування постанов про відкриття виконавчого провадження з їх стягнення, а виконавче провадження відкрито на підставі виконавчих листів, виданих Малиновським районним судом м.Одеси за результатами розгляду цивільних справ № 521/353/14-ц та № 521/1734/14-ц про стягнення заборгованості за кредитними договорами, судова колегія вважає, що така справа має розглядатися судом за правилами цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом України у постановах від 24.02.2016 № 21-3077цс15, від 22.03.2016 № 808/3666/15 (21-318а16) та має бути врахована у судовій практиці.

Судова колегія роз'яснює позивачу, що з даним позовом, але в порядку цивільного судочинства, він має звернутися до Малиновського районного суду м.Одеси.

Суд першої інстанції на зазначені обставини увагу не звернув, не врахував наведені норми права, в зв'язку з чим прийшов до помилкового висновку щодо належності даного спору судам адміністративної юрисдикції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч.1 ст.203 КАС України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю з підстав, встановлених п.1 ч.1 ст.157 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.203,205,206 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2017 року - скасувати, а провадження у справі адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи ПАТ "Марфін Банк", про визнання протиправними та скасування постанов - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян