Справа № 264/365/17
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Іванченко А.М.
Суддя-доповідач - Блохін А.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року справа №264/365/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів : головуючого судді Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 08 червня 2017 року у справі № 264/365/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

У січні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Іллічівського районного суду м.Маріуполя з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради, в якому просив: визнати дії, в частині відмови призначити йому щомісячну адресну допомогу для покривання витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, неправомірними та зобов'язати призначити та виплатити йому зазначену допомогу за період з 30 серпня 2016 року по 28 лютого 2017 року. В обґрунтування позову зазначив, що в результаті уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, який охопив територію Донецької та Луганської області, він наприкінці серпня 2014 року був вимушений покинути своє місце проживання у с. Сопіно та переміститися до м. Маріуполя за адресою: пр. Металургів, б. 199, кв. 45 та став на облік як внутрішньо переміщена особа в Управлінні соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради, що підтверджується відповідною довідкою № від 28 жовтня 2014 року. 30 серпня 2016 року він звернувся до відділення АТ «Ощадбанк» у м. Маріуполі із заявою про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, яку так і не отримав. Тому у листопаді 2016 року звернувся до Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради, однак 06 грудня 2016 року отримав відповідь за №09/5822-1 про відмову в отриманні адресної допомоги у зв'язку із тим, що він має у праві власності житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1. Відмову вважає протиправною, тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 08 червня 2017 року у справі № 264/365/17 позов задоволено. Визнано дії Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради щодо відмови у виплаті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 30 серпня 2016 року по 28 лютого 2017 року - протиправними. Зобов'язано Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 30 серпня 2016 року по 28 лютого 2017 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 травня 2015 року № 428-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, в яких місто Маріуполь Донецької області не визначено. У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII від 20.10.2014р. встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Пунктом 1 статті 1 даного Закону встановлено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Пункт 2 ст. 4 Закону № 1706-VII визначає, що підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Встановлено, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, але в спірний період часу постійно проживав у АДРЕСА_4, що не оспорюється відповідачем.

Відповідно до Розпорядження КМУ № 1085-р від 07.11.2014р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», с. Сопине належить до населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Постановою КМУ № 509 від 01.10.2014 р. затверджено Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, який, відповідно до ч. 1 ст.1, регулює механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Частиною 2 ст.1 зазначеного Порядку встановлено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Таким чином, додана до матеріалів справи довідка від 28 жовтня 2014 року № про взяття позивача на облік осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції є підтвердженням отримання ОСОБА_2 статусу внутрішньо переміщеної особи. (а.с. 10)

Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженої,постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженої,постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення;

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 17 грудня 2015 року ОСОБА_2 є власником 2/3 частки квартири, загальною площею 57,6 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м., що розташована в АДРЕСА_2. (а.с. 11)

Статтею 1 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Пунктом 5 статті 11 Закону № 1669-VII на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення, та у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції прийняти остаточний перелік.

На виконання вимог Закону № 1669-VII розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Зазначене розпорядження втратило чинність на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р. Згідно вказаних розпоряджень, чинного як на час звернення позивача до відповідача щодо виплати допомоги так і на теперішній час, в Перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція віднесено місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) Донецької області (п.п. 20 вказаного розпорядження).

Крім того, за наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).

Згідно з інформаційним листом, наданим заступником начальника Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України за №33/2/2-Г-1622 від 21 грудня 2016 року, територія Донецької області (включаючи місто Маріуполь) з 07 квітня 2014 року визначена районом проведення АТО. На даний час АТО триває, рішення про її припинення не прийнято. Відповідно до додатку розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 року місто Маріуполь включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. (а.с. 15)

Таким чином, оскільки на теперішній час м. Маріуполь згідно затвердженого переліку є територією, де проводится антитерористична операція, належне позивачеві на праві власності житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, тобто в районі проведення антитерористичної операції, не є підставою для відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Колегія суддів вважає помилковим посилання апелянта, як на правомірність свої дій, на розпорядження Кабінету Міністрів України № 428-р від 05 травня 2015 року Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 з огляду на те, що зазначеним розпорядженням був уточнений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Між тим, зазначеним розпорядженням не змінювався перелік населених пунктів на території яких проводиться антитерористична операція.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправною дію Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 30 серпня 2016 року по 28 лютого 2017 року та необхідністю зобов'язання Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради призначити йому щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 30 серпня 2016 року по 28 лютого 2017 року.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 08 червня 2017 року у справі № 264/365/17 - залишити без задоволення. Постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 08 червня 2017 року у справі № 264/365/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

М.Г. Сухарьок