Справа № 812/595/17
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ірметова О.В.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року справа №812/595/17

84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши в порядку у письмового провадження апеляційну скаргу Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,-

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2017 року Луганське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з адміністративним позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення адміністративно господарської санкції за 2016 рік у сумі 17947,37 грн. та пені за порушення термінів сплати адміністративно - господарських санкцій з 19 квітня 2017 року по 20 квітня 2017 року у розмірі 14,36 грн. (а.с.3-5).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено (а.с.4768-70).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходів з того, що відсутні підстави для стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій, оскільки на останнього не покладена відповідальність за не направлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування та за відсутність інвалідів, які бажають працевлаштуватись. При цьому обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

Позивач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального. Просить скасувати постанову та ухвалити нове рішення, якою задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що відповідач здійснив не всі можливі заходи для працевлаштування інвалідів, оскільки для виконання нормативу робочих місць для осіб з інвалідністю, роботодавець має брати активну участь у заходах, що проводить державна служба зайнятості для працевлаштування осіб з інвалідністю (обов'язкові заходи для роботодавців при виконанні нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю наведені в листі Державної служби зайнятості від 14 вересня 2016 року № ДЦ-01-6415/0/616 «Щодо обов'язковості подання форми № 3-ПН та заходів з працевлаштування інвалідів») (а.с.77-78)

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, відповідачем надана заява про розгляд справи за його відсутності.

Позивач також просив справу розглянути за його відсутності, наголошуючи на законності та обґрунтованості судового рішення в наданих запереченнях на апеляційну скаргу.

За нормами статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, наступне.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 зареєстрований як Фізична особа-підприємець 28 листопада 2001 року, про що наявний в матеріалах справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємці та громадського формування (а.с.43-45) та зареєстрований у якості роботодавця Луганським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів 12 лютого 2016 року за № 44/118/512, про що в матеріалах справи наявна довідка про реєстрацію роботодавця у відділенні Фонду соціального захисту інвалідів № 78 від 12 лютого 2016 року (а.с. 13).

Відповідно до звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, за 2016 рік від 27 січня 2017 року форми № 10-ПІ, наданого до Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) становить 19 осіб, з яких середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (осіб) - 0; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (осіб) - 1; фонд оплати праці штатних працівників складає 341,00 тис. грн.; середньорічна заробітна плата штатного працівника складає 17947,37 грн. (а.с.14).

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 у 2016 році подавав до Лисичанського міського центру зайнятості звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» щомісячно, у яких роботодавцем визначено потребу в робочій силі (вакансії) загалом у кількості - 1 вакансія ювеліра-монтувальника, про що зазначено в листі Лисичанського міського центру зайнятості від 23 березня 2017 року № 8/05-571 (а.с.16).

Разом з тим, в листі зазначено, про те що протягом 2016 року випадків відмови роботодавцем у працевлаштуванні осіб з інвалідністю не було, відповідач до Лисичанського міського центру зайнятості замовлення на професійне навчання або підготовку за потрібною професією не здійснював.

Натомість, листом від 05 травня 2017 року № 8/03-971 Лисичанський міський центр зайнятості повідомив, що навчальними закладами Луганської області та центрами професійно-технічної освіти ДЦЗ України навчання за професією «Ювелір-монтувальник» не здійснюється, а тому Лисичанський міський центр зайнятості не має можливості направити на навчання громадян за вказаною професією (а.с. 40).

Крім того, листом від 19 травня 2017 року № 8/05-1075 Лисичанський міський центр занятості повідомив, що з вакансією відповідача спеціалісти центра зайнятості ознайомлюють осіб з інвалідністю, які перебувають на обліку в центрі зайнятості. Крім цього, зазначену інформацію було розміщено у секторі пошуку роботи, у куточку з інформацією для осіб з інвалідністю для ознайомлення всіма відвідувачами центру зайнятості, а також при проведенні масових заходів для осіб з інвалідністю: на ярмарках вакансії - 22 серпня 2016 року, 30 листопада 2016 (а.с.64).

За несвоєчасну сплату Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 адміністративно-господарських санкцій за 2016 рік позивачем нараховано адміністративно-господарську санкцію у розмірі 17947,37 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у сумі 14,36 грн. (а.с.19).

Відповідно до розрахунку позивача, адміністративно - господарські санкції відповідача за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2016 році, нараховані у сумі 17947,37 грн.

Сума адміністративно-господарських санкцій, у встановлений статтею 20 України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991 року (із змінами та доповненнями) строк сплачена не була, у зв'язку з чим відповідачу була нарахована пеня за порушення строків сплати адміністративно - господарських санкцій відповідно до ст. 20 цього Закон і п. 4 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року № 70 «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону») з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України за кожний календарний день прострочення.

У зв'язку з несплатою Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 адміністративно - господарських санкцій Луганське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів нарахувало підприємству пеню з 19 квітня 2017 року по 20 квітня 2017 року у розмірі 14,36 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав у стягненні адміністративно-господарської санкції з огляду на наступне.

Відповідно до положень частин 1, 2 та 3 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», для підприємств установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення. Підприємства здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Статтею 18 зазначеного Закону передбачено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахування його побажань.

На підставі вимог статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавці зобов'язані, у тому числі своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

Згідно статті 22 Закону України «Про зайнятість населення», основним завданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальних органів є: реалізація державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції; сприяння громадян у підборі підходящої роботи; надання роботодавцям послуг з добору працівників; здійснення реєстрації безробітних, ведення обліку наданих їм послуг; взаємодія з роботодавцями з питань визначення поточної та перспективної потреби в робочій силі, професійного навчання населення та укомплектування вільних робочих місць, тощо.

Крім того, статтею 6 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що кожен має право на вільний вибір місця, виду діяльності та роду занять, яке заперечується державою шляхом створення правових, організаційних та економічних умов для такого вибору.

Статтями 5 та 14 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що держава гарантує у сфері зайнятості: вільне обрання місця застосування праці та виду діяльності, вільний вибір або зміну професії; безоплатне сприяння у працевлаштуванні, обранні підходящої роботи та одержання інформації про ситуацію на ринку праці та перспективи його розвитку; соціальний захист у разі настання безробіття; додаткове сприяння у працевлаштуванні окремих категорій громадян, тощо.

Відповідно до пункту 2 «Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року № 70, звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Таким чином, обов'язок позивача по створенню робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатись пошуком інвалідів для працевлаштування. Сам факт відсутності у підприємця працевлаштованих інвалідів не є безспірною ознакою наявності відповідальності підприємства, яка могла настати лише у випадку, не вчинення останнім прямо передбачених законодавством заходів щодо працевлаштування інвалідів.

В ході судового розгляду було встановлено, що відповідачем було створено робоче місце для працевлаштування інвалідів, відповідні центри зайнятості повідомлялися про наявність вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів, до відповідача для працевлаштування інваліди не направлялись, у працевлаштуванні інвалідам не відмовляло.

Тобто, відповідач виконав залежні від нього заходи, спрямовані на створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, відповідальність за виконання яких покладена на підприємство.

Колегія суддів вважає, що заявлені до стягнення санкції є адміністративно -господарськими, відтак на них розповсюджуються загальні засади відповідальності учасників господарських відносин, визначені у статтях 216-218, 238, 241 Господарського кодексу України, системний аналіз яких посвідчує підставу сплати за наявності складу правопорушення, склад якого у межах спірних правовідносин позивачем не доведений.

Стосовно вимог позивача про стягнення пені з 19 квітня 2017 року по 20 квітня 2017 року у розмірі 14,36 грн. колегія судів зазначає, що згідно до частини 2 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» пеня обчислюється, виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Таким чином, відсутність факту сплати санкції обумовлює відсутність об'єкту обчислення пені, що доводить передчасність та безпідставність її пред'явлення.

Відповідно до приписів статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 24, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року у справі № 812/595/17 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя І.В. Геращенко

Судді Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова