Справа № 812/1009/17
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1009/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В. розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії та просила:

- визнати протиправною дію відповідача щодо незаконної невиплати їй грошової компенсації у розмірі суми податку на доходи фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 по справі №812/624/16;

- визнати протиправною дію відповідача щодо незаконного оподаткування військовим збором винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період серпень-грудень 2014 року, яку стягнуто на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 по справі №812/624/16;

- стягнути з відповідача на її користь грошову компенсаційну виплату суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 3834,91 грн, яку не було виплачено при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 по справі №812/624/16 щодо стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період серпень-грудень 2014 року;

- стягнути з відповідача на її користь безпідставно утриману суму військового збору з грошового забезпечення (винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період серпень-грудень 2014 року) при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 по справі №812/624/16 у розмірі 319,57 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 по справі №812/624/16 її адміністративний позов до Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії був задоволений у повному обсязі та стягнуто з Головного управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, буд. 16) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 93413, АДРЕСА_1, місце реєстрації: АДРЕСА_4) винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період серпень - грудень 2014 року у загальному розмірі 21 305,06 грн.

31.01.2017 позивач звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області із заявою про стягнення винагороди за рішенням суду у загальному розмірі 21305,05 грн.

05.05.2017 на відкритий банківський рахунок відповідачем були перераховані кошти у сумі 17150,57 грн, тобто загальна сума, що була утримана з грошового забезпечення, склала 4154,58 грн., з яких 3834,91 грн - утриманий податок на доходи фізичних осіб за ставкою 18% та 319,57 грн. - утриманий військовий збір (за розрахунками позивача).

Такі дії відповідача позивач вважає протиправними та такими, що суперечать нормам п.168.5 ст.168 Податкового кодексу України в частині нарахування податку на доходи фізичних осіб та стягнення військового збору зі стягнутого за судовим рішення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період серпень - грудень 2014 року

У судове засідання позивач не прибув, надав клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача у судове засідання прибув, надав письмові заперечення на адміністративний позов.

В письмових запереченнях зазначено, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця або є особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ. На час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного рішення Луганським окружним адміністративним судом 29.06.2016 по справі №812/624/16 позивач не мала статусу особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, оскільки була звільнена з ОВС.

Виплату грошової компенсації особам, звільненим зі служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат передбачено Постановою КМУ від 31.05.2017 № 375 "Про внесення змін до Пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу", що набрала чинності 03.06.2017.

Таким чином, компенсація сум податку звільненим працівникам стала можливою лише з 03.06.2017, з дати набуття чинності змінами до вищезазначеної постанови.

Тобто на час розрахунку з ОСОБА_3 згідно з рішенням суду від 29.06.2016 по справі №812/624/16 щомісячна грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб не належить до виплати з наведених підстав.

Що стосується позовних вимог про стягнення сум утриманого військового збору, відповідач зазначає, що статтею 162 Податкового кодексу України будь-яких пільг працівникам ОВС не встановлено.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки у судове засідання прибули не всі особи, які беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, враховуючи надане позивачем клопотання про розгляд справи у її відсутність та надані представником відповідача письмові заперечення, та відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд дійшов такого.

Частиною 5 статті 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2017 по справі №812/624/16 встановлено, що позивач ОСОБА_2 проходила службу в органах внутрішніх справ.

У період з 13.08.2014 по 07.11.2015 позивач брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області.

Вказані обставини підтверджені постановою Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 у справі № 812/624/16 (а.с. 8-11).

Дані обставини звільняються від доказування в силу ч.1 ст.72 КАС України.

Зазначеною постановою суду стягнуто з Головного управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, буд. 16) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 93413, АДРЕСА_1, місце реєстрації: АДРЕСА_4) винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період серпень - грудень 2014 року у загальному розмірі 21 305,06 грн, в тому числі за серпень 2014 року - 2 546,57 грн, за вересень 2014 року - 4 154,92 грн, за жовтень 2014 року - 5 136,67 грн, за листопад 2014 року - 4 733,45 грн, за грудень 2014 року - 4 733,45 грн.

На виконання рішення суду 27.01.2017 Луганським окружним адміністративним судом позивачу видано виконавчий лист № 812/624/16 (а.с. 13).

31.01.2017 позивач звернулася до ГУДКСУ у Луганській області з виконавчим листом № 812/625/16 щодо виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 (а.с. 12).

14 лютого 2017 року позивач у зв'язку зі шлюбом змінила прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2 (а.с.20)

На виконання рішення суду на картковий рахунок позивача 05.05.2017 було перераховано кошти в сумі 17150,57 грн, що підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с. 15).

Згідно з письмовими поясненнями ГУНП в Луганській області від 28.07.2017 № 442/111/22-2017 за рішенням суду по справі № 812/624/16 позивачу було нараховано суму 21305,06 грн. З нарахованої суми утримано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 3834,91 грн та військовий збір у розмірі 319,58 грн, у зв'язку з чим сума до виплати складає 17150,57 грн (а.с. 29-30).

Грошова компенсація податку на доходи фізичних осіб не виплачена, проти чого не заперечує відповідач.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (далі - Порядок № 44).

Пунктами 2-5 Порядку № 44 в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Держспецзв'язку, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв'язку з виконанням ними своїх обов'язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов'язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Вказані положення кореспондуються з пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в якому зазначено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв'язку з виконанням обов'язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Тобто, така компенсація здійснюється у розмірі фактично сплаченого податку на доходи фізичних осіб, що утримується з доходів такої категорії громадян, та в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених основними розпорядниками коштів у Державному бюджеті України.

Таким чином, позивач відповідно до вказаної норми має право на повну компенсацію втрат доходів як особа начальницького складу органів внутрішніх справ, однак позивачу втрата її доходу компенсована не була.

Як установлено судом, відповідач при виконанні рішення суду з нарахованої суми винагороди за безпосередню участь в АТО позивачу за період серпень-грудень 2014 року в розмірі 21305,06 грн утримав суму податку з доходів фізичних осіб в розмірі 3834,91 грн, при цьому в порушення вимог підпункту 5 Порядку № 44 та пункту 168.5 статті 168 ПК України не спрямував дану суму на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходу, чим допустив протиправну бездіяльність.

Позивач просить визнати протиправною дію відповідача щодо незаконної невиплати їй грошової компенсації у розмірі суми податку на доходи фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення при виконанні рішення суду.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права суд зазначає таке.

Під поняттям "дія" слід розуміти активну поведінку суб'єкта. Поняття "бездіяльність" передбачає пасивну поведінку, за якої суб'єкт утримується від вчинення дій, які він повинен вчинити.

В даному випадку відповідач допустив протиправну бездіяльність, порушивши свій обов'язок з виплати позивачу рівноцінної грошової компенсації в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Відтак, суд робить висновок про необхідність визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу компенсації втрат доходу у розмірі суми податку на доходи фізичних осіб при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 по справі № 812/624/16 в розмірі 3834,91 грн. та стягнення з відповідача на користь позивача рівноцінної грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого при виконанні судового рішення, в розмірі 3834,91 грн.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо утримання військового збору в розмірі 391,77 грн. із суми винагороди за безпосередню участь в АТО, визначеного за рішенням суду, та стягнення військового збору в розмірі 319,58 грн, вони також належать до задоволення з таких підстав.

Законом України № 1621-VII від 31.07.2014 підрозділ 10 розділу XX Податкового кодексу доповнено пунктом 16-1.

Відповідно до абзацу першого пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України військовий збір встановлений тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України.

Відповідно до п.п.1.1 п.16-1 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" ПК України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Відповідно до п. 162.1 статті 162 цього Кодексу платниками податку є:ї

- фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

- фізичні особи - нерезиденти, які отримують доходи з джерела їх походження в Україні;

- податкові агенти.

Відповідно до п.п. 1.2 п.16-1 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" ПК України об'єктом оподаткування збором є доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри, у редакції, яка діяла у період спірних правовідносин.

Таким чином, оскільки позивач не перебуває у трудових відносинах і не є найманим працівником, а проходила службу в органах внутрішніх справ, тому грошове забезпечення, яке вона отримувала, не відповідає визначенню заробітної плати і вказані доходи у 2014 році не оподатковувалися військовим збором.

Враховуючи вказане, дії відповідача щодо утримання військового збору в розмірі 319,58 грн із суми грошового забезпечення позивача, визначеного за рішенням суду, є протиправними, а зазначена сума належить до стягнення з відповідача на користь позивача.

При цьому безпідставними є доводи відповідача про те, що на час виплати позивачу грошового забезпечення вона втратила статус особи рядового і начальницького складу ОВС, а тому не мала права на отримання повної та рівноцінної компенсації утриманого податку з доходів фізичних осіб та утриманого військового збору, оскільки несвоєчасна виплата грошового забезпечення (не в день звільнення та проведення розрахунку) за період з серпень-грудень 2014 року сталася з вини самого відповідача, що встановлено рішенням суду, і в період, за який позивачу було нараховано винагороду за безпосередню участь в АТО, позивач мала відповідний статус.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач у даній справі належними та допустимими доказами не довів правомірність своїх дій та бездіяльності, а тому позовні вимоги належать до задоволення в повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому законом порядку, а стягнення судових витрат з відповідача в даному випадку не передбачено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрат доходу у розмірі суми податку на доходи фізичних осіб при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 по справі № 812/624/16 в розмірі 3834,91 грн.

Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, буд. 16, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 93404, АДРЕСА_3, місце реєстрації: АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_1) компенсацію втрат доходу в розмірі суми податку на доходи фізичних осіб, утриману з грошового забезпечення при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 по справі № 812/624/16, в сумі 3834,91 грн. (три тисячі вісімсот тридцять чотири грн. 91 коп.).

Визнати протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії щодо оподаткування військовим збором винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період серпень-грудень 2014 року, яку стягнуто на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 по справі № 812/624/16.

Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, буд. 16, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 93404, АДРЕСА_3, місце реєстрації: АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_1) безпідставно утриману суму військового збору з грошового забезпечення ОСОБА_1 (винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період серпень-грудень 2014 року) при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 по справі № 812/624/16 в розмірі 319,58 грн. (триста дев'ятнадцять грн. 58 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя О.В. Ірметова