Справа № 552/1523/17
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 серпня 2017 р.Справа № 552/1523/17

Суддя Харківського апеляційного адміністративного суду Шевцова Н.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Київського районного суду м. Полтави від 24.05.2017р. по справі № 552/1523/17

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 24.05.2017р. задоволено позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії.

На зазначену постанову суду Міністерством оборони України подано апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі відповідачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв'язку з відсутністю коштів на час подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов'язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

За змістом положень ч. 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Законом України від 21.12.2016 року № 1801-VIII "Про Державний бюджет України на 2017 рік" затверджено план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду, а саме з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

В обґрунтування вказаного клопотання апелянт посилається на неможливість сплати судового збору на момент подання апеляційної скарги через тривалу процедуру для отримання коштів на сплату судового збору через Департамент фінансів Міністерства оборони України, який розташований у місті Києві.

Між тим, заявником апеляційної скарги не надано доказів на підтвердження доводів клопотання про поважність причин щодо неможливості сплати судового збору на час подання апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ч. 6 ст.187 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: до апеляційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору , а тому апеляційна скарга, відповідно до вимог ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України має бути залишена без руху.

Згідно з приписами пп.2 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги) за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду першої інстанції позивачем заявлені дві вимоги немайнового характеру.

Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на час подання адміністративного позову) за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.2 ч. 3 ст.6 Закону "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600 гривень.

Таким чином за подання апеляційної скарги відповідачу необхідно сплатити 1408,00 грн. (1600,00 грн.*0,4 *2*110%).

Між тим, відповідачем в апеляційні скарзі зазначено, що системний аналіз частини першої статті 6, частини другої статті 162, частини п'ятої статті 171-1 КАС дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою. Вказана позиція узгоджується з правовою позицією рішення Верховного Суду України від 14.03.2017 року № п/800/559/16.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Щодо сплати судового збору відповідачем за подачу апеляційної скарги, по цій справі, вважаю, що необхідно відступити від правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 14.03.2017 р. по справі № п/800/559/16, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Зазначена норма кореспондується з приписами ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Отже, КАС України розмежовує, як окремі позовні вимоги скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти рішення.

Таким чином, відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" відповідач має сплатити судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру.

Зазначені недоліки апеляційної скарги мають бути усунені шляхом направлення до Харківського апеляційного адміністративного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору на реквізити: отримувач - УДКСУ у Основ'янському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок - 1011, код класифікації доходів бюджету - 22030101, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173 в розмірі 1408,00 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч.1 ст. 108, ч. 6 ст.187 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Міністерства оборони України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення апеляційним судом рішення у даній справі - відмовити.

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Київського районного суду м. Полтави від 24.05.2017р. по справі № 552/1523/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати Міністерству оборони України строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги до 22.08.2017р.

Роз'яснити Міністерству оборони України, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя: (підпис) Шевцова Н.В.