Справа № 522/9567/17
Суддя: Погрібний С. О.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/9567/17
Провадження № 2-а/522/1557/17
П О С Т А Н О В А

Іменем УКРАЇНИ

(повний текст)

«31» липня 2017 року

Приморський районний суд міста Одеси як адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Погрібного С.О.

за участі секретаря судового засідання - Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Одесі справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський торговий дім» до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними дій щодо проведення перевірки, визнання протиправними та скасування припису та наказу про скасування реєстрації декларації, за участі - прокурора Прокуратури Одеської області -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в позовній заяві просить визнати протиправними дії Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради щодо проведення планової перевірки з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеський торговий дім» (м. Одеса, вул. Новощепний ряд, 2, ) щодо будівництва підземного паркінгу з торговельно-офісними приміщеннями за адресою: м. Одеса, вул. Новощепний ряд, 2; скасувати припис від 31.03.2017 року, складений головним спеціалістом інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Найком Вадимом Григоровичем стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський торговий дім» про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; скасувати наказ Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 07.04.2017 року за № 01-13/134 ДАБК «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ІУ 77 від 25.07.2014 року»; зобов'язати Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради поновити реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт № ІУ77 від 25.07.2014 року у Єдиному реєстрі документів та стягнути з Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський торговий дім» на відшкодування судових витрат, сплачених позивачем. Зазначені дії відповідача позивач вважає незаконними, а отже спірні наказ й припис є такими, що мають бути скасовані, оскільки при їх прийнятті порушено Конституцію України та чинне законодавство, а також відсутні будь-які правові підстави для їх прийняття.

Представник Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у їх задоволенні, вказавши на їх необґрунтованість, зважаючи на те, що оскаржувані рішення прийняті в межах наданих законодавством повноважень та відповідно до визначеної таким чином компетенції.

Представник позивача у судове засідання з'явився, позов підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Прокурор Прокуратури Одеської області у судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог позову, вказував на їх безпідставність й необґрунтованість, також погоджувався з доводами сторони відповідача у цьому спорові.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених письмових доказів.

Щодо фактичних обставин по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеський торговий дім» є користувачем земельної ділянки за адресою: м. Одеса, Новощепний ряд, 2 на підставі договору оренди від 31.05.1997 року, зареєстрованого в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею від 26.06.1997 року за №49.

На виконання вимог ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», маючи на меті здійснити будівництво на вищевказаній земельній ділянці, ТОВ «Одеський торговий дім» отримало в установі відповідача містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, розробило проектну документацію й проведено експертну оцінку з вказаного приводу.

У подальшому позивачем подано до Державної архітектурно-будівельної інспекції України декларацію про початок виконання будівельних робіт «Будівництво підземного паркінгу з торговельно-офісними приміщеннями», яка зареєстрована Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 25.07.2014 року за № ІУ77.

Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на підставі п. 12 додатку №1 до наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 28.12.2016 року №01-13/82ДАБК, наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-13/75ДАБК від 09.03.2017 року проведено 31.03.2017 року планову перевірку з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ «Одеський торговий дім» (м. Одеса, вул. Новощепний ряд, 2, ) щодо будівництва підземного паркінгу з торговельно-офісними приміщеннями за адресою: м. Одеса, вул. Новощепний ряд, 2.

За результатами перевірки відповідачем складений акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31.03.2017 року, який отримано позивачем засобами поштового зв'язку 10.04.2017 року.

Відповідачем 31.03.2017 року стосовно позивача складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в якому зазначено, що позивачем порушено ч. 4 ст. 26, ч. 6, ч. 8 ст. 36 закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Вказаний протокол отримано позивачем засобами поштового зв'язку 10.04.2017 року.

Окрім цього, 31.03.2017 року відповідачем складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Спірний припис позивачем також отримано засобами поштового зв'язку 10.04.2017 року.

На підставі акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил від 31.03.2017 року відповідачем прийнято наказ від 07.04.2017 року № 01-13/134ДАБК «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ІУ77 від 25.07.2014 року».

Щодо суті спору й досліджуваних судом доказів.

Статтею 19 Конституції Україні встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтями 39-1 та 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено право відповідача скасовувати реєстрацію декларацій про початок виконання будівельних робіт, внесення приписів про усунення порушень вимог містобудівного законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил віднесено до органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Положення про Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 27.04.2016р. №579-VIІ відповідач є органом державного архітектурно-будівельного контролю та, як наслідок, здійснення вказаних дій відноситься до кола його компетенції.

Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № Я(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, визначено, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за таких обставин.

Таким чином, враховуючи прийняття рішення про скасування реєстрації декларації й внесення приписів про усунення порушень вимог містобудівного законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил відноситься до дискреційних повноважень Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 КАС України суд у випадках оскарження наказу про скасування реєстрації декларації і припису про усунення порушень вимог містобудівного законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, надаючи юридичної оцінки їх правомірності, за будь-яких обставин не має право замість відповідача приймати новий наказ чи припис, а лише перевіряє правомірність прийняття оскаржених. Тому суд, під час вчинення таких дій, має виходити з тих доказів з боку відповідача, якими він керувався під час прийняття оскаржених наказу та припису, що, виходячи з положень ст.ст. 69-71 КАС України, не позбавляє позивача права надати суду будь-які належні та допустимі докази, які, на його розсуд, свідчать про обґрунтованість поданої ним позовної заяви.

Таким чином, надаючи у своїй сукупності правову оцінку діям відповідача, суд має надати правову оцінку саме тим доказам, які були відомі органу владних повноважень й враховані ним саме під час ухвалення спірного рішення.

З огляду на вказане, у цьому спорові судом досліджено саме ті докази й фактичні обставини, які були відомі органу владних повноважень й враховані ним саме під час ухвалення спірного рішення.

Статтею 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що органам державного архітектурно-будівельного контролю делеговано право скасовувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт, виключно у тому випадку, коли за наслідками проведеної перевірки встановлено, що замовник будівництва вчинив правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яке полягає у наданні ним таких недостовірних даних у такій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта. Тобто, на момент прийняття рішення про скасування органом державного архітектурно-будівельного контролю реєстрації такої декларації у нього мають бути передбачені чинним законодавством докази існування правових підстав для прийняття такого рішення.

Відповідно до положень п. 19 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності доказами у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність відповідного суб'єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані обставини встановлюються на підставі протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у разі потреби - на підставі пояснень суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, свідків, а також інших документів.

Вказане кореспондується з положеннями п.17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за тим виключенням, що факт правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлюється органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатом проведених перевірок, що підтверджується крім протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності також й актом перевірки і приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно з п.п. 15, 20 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності протягом 3-х днів з дня складення протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності він разом із іншими матеріалами подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, уповноваженій розглядати справу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, з метою вирішення питання притягнення до відповідальності та накладення штрафу протягом трьох днів після його складення, а така посадова особа протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи має розглянути таку справу, зокрема протягом такого строку визначити або справу можливо розглянути на підставі отриманих нею доказів, або слід витребувати додаткові докази.

Як слідує зі змісту постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 13.04.2017 року № 041/17/193 єдиними доказами вчинення підприємством-позивачем порушення містобудівної діяльності у вигляді подання позивачем недостовірних відомостей у декларації про початок виконання будівельних робіт від 25.07.2014 року № ІУ 77 є акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31.03.2017 року, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм державних стандартів і правил від 31.03.2017 року та протокол про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 31.03.2017 року.

Вказане підтверджується й протоколом про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 31.03.2017 року, згідно зі змістом якого будь-яких інших доказів, які б свідчили про вчинення позивачем правопорушення у сфері містобудівної діяльності під час проведення планової перевірки, на час розгляду уповноваженим на те органом по суті, судом не встановлено та, як наслідок, їх не додано до цього протоколу й не представлено заступнику начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименко Р.К. для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Окрім цього, вказане підтверджується й спірним наказом відповідача від 07.04.2017року №01-13/134 ДАБК «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ІУ 77 від 25.07.2014 року», згідно зі змістом якого доказами вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності, на підставі яких його прийнято, стали вказаний акт перевірки та доповідна посадової особи відповідача, яка проводила планову перевірку діяльності позивача без номера й дати складання цього документу.

З вказаного вбачається, що як скасування відповідачем реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ІУ 77 від 25.07.2014 року, так і винесення ним припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм державних стандартів і правил від 31.03.2017 року, так само як і складення ним акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31.03.2017 року й протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 31.03.2017 року відбувалося за результатами здійснення ним державного архітектурно-будівельного контролю у вигляді планової перевірки позивача.

У цьому суд дійшов висновку про те, що спірні рішення прийняті відповідачем в результаті проведення планової перевірки діяльності позивача і ця перевірка є джерелом одержання таких доказів і визначає їх допустимість та належність.

Щодо вирішення питання правомірності проведення планової перевірки діяльності позивача.

Статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, який здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до преамбули та статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» цей закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) та заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Відповідно до п.п. 9, 11, 12, 13, 16, 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, що затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 23.05.2011року №553, акти перевірок, протоколи про вчинення правопорушень та приписи про усунення таких порушень складаються посадовими особами органів державного архітектурно -будівельного контролю виключно за результатами проведених перевірок на місці їх проведення.

Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та п. 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначають, що цей контроль здійснюється шляхом проведення планових та позапланових перевірок.

Судом встановлено й не заперечено жодним з учасників справи, що 31.03.2017 року відповідачем проведено саме планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський торговий дім».

Відповідно до ч. 2 ст. 5 та ст. 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» обов'язковою правовою передумовою проведення відповідачем планової перевірки діяльності позивача є попереднє оприлюднення на його офіційному сайті уніфікованих форм актів, в яких передбачено перелік питань залежно від ступеня ризику, які на момент оприлюднення мають бути затверджені органом контролю, та виключно в межах яких він має право проводити перевірки.

Втім, на офіційному сайті відповідача такі документи не оприлюднені й відомостей протилежного суду не представлено.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що відповідач мав право проводити планову перевірку діяльності позивача у 2017 році виключно відповідно до річного плану, який мав бути затверджений ним не пізніше 1 грудня 2016 року. Як вбачається з представлених відповідачем направлення для проведення перевірки від 10.03.2017 року № 000279 та наказу від 28.12.2016 року №01-13/82 ДАБК «Про затвердження плану перевірок об'єктів будівництва на 2017 рік» план перевірок об'єктів будівництва, замовниками яких є юридичні та фізичні особи-підприємці затверджено відповідачем після 01.12.2016 року, а саме наказом відповідача від 28.12.16 року за № 01-13/82 ДАБК - стороною відповідача вказаного також не спростовано й відомостей протилежного суду не надано.

Окрім цього, частиною 4 статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Додатково судом встановлено, що згідно з п.12 додатку 1 Плану перевірок - план перевірок об'єктів будівництва, замовниками яких є юридичні та фізичні особи-підприємці на 2017 рік, затвердженого наказом відповідача від 28.12.2016 року №01-13/82ДАБК, у 2017 році планова перевірка позивача мала проводиться відповідачем з 13.03.2017 року по 24.03.2017 року. Згідно з відомостями представленої відповідачем роздруківки відстеження пересилання поштових відправлень поштове відправлення № 3590 з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта», яке містило повідомлення про проведення вказаної перевірки, було отримано позивачем лише 07.03.2017 року.

Таким чином, позивач був повідомлений відповідачем про проведення планової перевірки з порушенням встановленого ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» десятиденного строку.

Відповідно до положень п. 6 Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю строк проведення планової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на п'ять робочих днів.

Як вбачається з представлених суду доказів направлення для проведення перевірки від 10.03.17р. № 000279 та наказу від 28.12.2016 року № 01-13/82 ДАБК «Про затвердження плану перевірок об'єктів будівництва на 2017 рік» та акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31.03.2017 року планова перевірка позивача мала проводиться з 13.03.2017 року по 24.03.2017 року, втім фактичною датою завершення проведення перевірки є 31.03.2017 року, тобто з пропуском встановленого десятиденного строку на проведення планових перевірок.

Надана суду доповідна записка відповідача від 24.03.2017 року про продовження терміну проведення планової перевірки підприємства-позивача не може прийматися судом у якості належного й допустимого доказу у справі з огляду на те, що її, на відміну від наказів відповідача від 28.12.2016 року № 01-13/82ДАБК та від 09.03.2017 року №01-13/75ДАБК, не було зазначено як одну з підстав проведення перевірки в акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил у діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський торговий дім» від 31.03.2017 року, також вказаного документу не зазначено у будь-яких додатках до документів відповідача щодо проведення цієї перевірки й наслідків такої перевірки, - з вказаного вбачається, що посадовою особою відповідача не було враховано цієї доповідної записки під час прийняття спірних рішень відносно позивача та, як наслідок, суд не вправі надавати правову оцінку цьому доказові як належному й допустимому у цих правовідносинах.

Окрім цього, вказана доповідна записка не є рішенням уповноваженої на те особи відповідача про продовження строку планової перевірки позивача у розумінні п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Наведене свідчить про те, що відповідачем проведено планову перевірку позивача з порушенням встановленого п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю строку й акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31.03.2017 року, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31.03.2017 року та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 31.03.2017 року складені посадовою особою відповідача у той період, коли він не мав права проводити планову перевірку діяльності позивача.

Відповідно до ст.ст. 3, 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» проведення планових перевірок за відсутності направлення (посвідчення) на перевірку заборонено.

Положеннями ч. 4 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

З огляду на вказане, беручи до уваги такі обставини й норми права у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що планову перевірку діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський торговий дім» уповноваженими на те особами відповідача мало б бути проведено з 13.03.2017 року по 24.03.2017 року, а отже це посвідчення втратило чинність з 24.03.2017 року та, як наслідок, у період з 27.03.2017 року по 31.03.2017 року відповідач проводив планову перевірку діяльності позивача за відсутності дозвільних на те документів.

Щодо питання порушення порядку проведення планової перевірки діяльності позивача й складання спірного припису відповідача.

Відповідно до п. 9, п. 12, п. 13 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 року, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва та посадові особи інспекції під час його здійснення зобов'язані, зокрема, ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством. При цьому, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль має право, зокрема, бути присутнім під час його здійснення, за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, подавати свої пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки.

Втім, всупереч наведеним вимогам відповідачем було проведено планову перевірку позивача за відсутності директора ТОВ «Одеський торговий дім». Вказане підтверджується зокрема й тим, що як в акті перевірки від 31.03.2017 року, так і в приписі від 31.03.2017 року та протоколі від 31.03.2017 року відсутні його підписи, наявна лише відмітка про відмову посадової особи позивача в отриманні припису, акту й протоколу про вчинення правопорушення.

Проте, доказів такої відмови суду також не представлено - відеофіксації таких дій сторони позивача, показань свідків чи їх письмових пояснень суду органом владних повноважень також не представлено, що слугує підставою для суду вважати складання вказаних документів у відсутності представника ТОВ «Одеський торговий дім» чи підприємства-забудовника.

Таким чином, дії відповідача щодо проведення планової перевірки з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ «Одеський торговий дім» (м. Одеса, вул. Новощепний ряд, 2, ) щодо будівництва підземного паркінгу з торговельно-офісними приміщеннями за адресою: м. Одеса, вул. Новощепний ряд, 2 є протиправними та, як наслідок, за таких обставин припис відповідача про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31.03.2017 року, який був винесений ним в результаті протиправно проведеної перевірки, є також протиправним.

Щодо питання скасування наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 07.04.2017 року за № 01-13/134 ДАБК «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ІУ 77 від 25.07.2014 року».

Відповідно до статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Складені за результатами, як вже встановлено судом, протиправно проведеної перевірки акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31.03.2017 року припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31.03.2017 року та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 31.03.2017 року є недопустимими у розумінні практики Європейського суду з прав людини та є такими, які не відповідають запровадженому критерію доведення «поза розумним сумнівом», а отже є доказами, одержаними з порушенням правил у розумінні ст. 70 КАС України й не можуть прийматися судом як належні й допустимі щодо вчинення позивачем правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розумінні п. 19 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Європейський суд з прав людини у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» та у пункті 65 рішення у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, зазначив, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Ялох проти Німеччини» від 11.07.2006 р. вказано, що «якість доказів також береться до уваги, а також те, чи породжують обставини за яких вони здобуті, будь-які сумніви щодо їхньої надійності й точності».

Окрім цього, згідно з практикою Європейського суду з прав людини сформульованої в рішеннях «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», щодо доктрини «плодів отруєного дерева» визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з положеннями статті 71 КАС України обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що наказ відповідача від 07.04.2017 року №01-13/134ДАБК «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ІУ77 від 25.07.2014 року», який був прийнятий за результатами протиправно проведеної перевірки та ґрунтується на доказах, одержаних з порушенням діючого законодавства, є протиправним й підлягає скасуванню, а Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради має вчинити заходи щодо поновлення реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ІУ77 від 25.07.2014 року у Єдиному реєстрі документів.

Щодо посилання відповідача на постанову Верховного Суду України від 07.03.2017 року по справі за позовом ПАТ «Лугцентрокузім. С.С. Монятовського» до ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ Міндоходів у Луганській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області, ДПІ у Жовтневому районі м. Луганська Головного управління Міндоходів у Луганській області про визнання бездіяльності протиправною і стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість як на доказ по цій справі, то будь-які висновки щодо застосування норм чинного містобудівного законодавства до спірних правовідносин вона не містить, а отже застосуванню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За правилом п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Відповідно до 94 КАС України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у сумі 6 400,0 гривень.

Керуючись 2, 6, ч. 3 ст. 2, ст. ст. 11, 18, 69, 70, 71, 86, 94, 159, 160, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 147, 150-152 Конституції України, положеннями Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», положеннями Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», СУД -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський торговий дім» - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради щодо проведення планової перевірки з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеський торговий дім» (м. Одеса, вул. Новощепний ряд, 2, ) щодо будівництва підземного паркінгу з торговельно-офісними приміщеннями за адресою: м. Одеса, вул. Новощепний ряд, 2.

Скасувати припис від 31.03.2017 року, складений головним спеціалістом інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Найком Вадимом Григоровичем стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський торговий дім» про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Скасувати наказ Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 07.04.2017 року за № 01-13/134 ДАБК «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ІУ 77 від 25.07.2014 року».

Зобов'язати Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради поновити реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт № ІУ77 від 25.07.2014 року у Єдиному реєстрі документів.

Стягнути з Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на користь держави суму сплаченого судового збору у розмірі 6 400,0 гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ С.О. Погрібний

31.07.2017