Справа № 820/2716/17
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2017 р. № 820/2716/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Заічко О.В.,

суддів - Бідонька А.В., Шляхової О.М.,

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Фролова Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування розрахунку,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить суд: скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0200012 від 02.12.2016 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових/габаритних параметрів.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідний розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який складений відносно нього, є незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, що є підставою для його скасування.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та додаткових письмових поясненнях, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на доводи наданих суду письмових заперечень, в яких вказував, що розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування складено у відповідності до вимог чинного законодавства за наявності обґрунтованих обставин для цього.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що посадовими особами Управління Укратрансбезпеки в Харківській області 02.12.2016 р. на 471 км а/ш М-03 "Київ - Харків - Довжанський" було зупинено автомобіль МАN, модель 18.224, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 власником якого є позивач, під керуванням водія ОСОБА_4, з метою габаритно - вагового контролю.

За результатами здійсненої перевірки складено Довідку про результати здійснення габаритно - вагового контролю та Акт № 0200012 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, на підставі чого 02.12.2016 р. складено Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату 810 євро.

Позивач вказував, що водію зазначені документи надано не було, а тому, позивач фактично дізнався про існування вказаного розрахунку, коли до нього Укртрансбезпекою було пред'явлено позов про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Не погодившись з вищевказаним розрахунком, позивач звернувся до суду за його оскарженням, оскільки вважав, що відповідачем при його складенні було невірно визначено відстань від пункту виїзду до пункту призначення ( м.Одеса -м.Харків) 1000 км, у той час, як така є значно меншою, що потягло за собою невірне визначення загальної суми до сплати позивачем у розмірі 810 євро, а також, відповідач при перевірці дійшов хибного висновку про наявність значної різниці навантаження на осі, оскільки товар, який перевозився - пластикові гранули, був рівномірно розподілений розсипом, що виключає таку різницю.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

За змістом ст.33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 ( в редакції, чинній на час складення спірного розрахунку) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Суд зауважує, що механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначається Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі Порядок №879).

Відповідно до п.18 Порядку №879 за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Пунктом 21 Порядку №879 передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подвійний розмір застосовується в частині перевищення фактичних показників над показниками, визначеними у дозволі, за пройдену частину маршруту. Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту. Згідно з п.28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до п. 30 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою:

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Згідно з п. 31-1 Порядку №879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

В ході розгляду справи колегією суду встановлено, що розрахунок плати за проїзд 02.12.2016 р. відповідачем складено наступним чином: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В х К, де Рзм -0( загальна маса транспортного засобу не перевищує нормативно - встановлену); Рнв-0,27 ( перевищення становить понад 10%); Рг -0 (габарити не перевищують нормативно - встановлені); В-відстань1000 км; К - у потрійному розмірі (перевищення 10-40 відсотків). П = (0+0,27+0)*1000*3=810 євро.

У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що відстань від м. Одеса до м. Харків вираховувалась у присутності водія з урахуванням маршруту руху дорогами загального користування та беручи до уваги всі проміжні пункти руху та зупинок транспортного засобу та складає 1000 км.

У той же час, відповідно до наданої товарно-транспортної накладної та подорожнього листа вантажного автомобіля, було встановлений наступний маршрут: пункт навантаження - м. Одеса, пункт розвантаження - м. Харків, проїзд через м. Миколаїв.

Отже, відстань, яку мав намір проїхати водій вантажного автомобіля має визначатися з пункту - м. Харків, до пункту - м. Одеса через м. Миколаїв.

Згідно відкритої інформації в мережі Інтернет, відстань маршруту м. Одеса - м. Миколаїв - м.Харків складає приблизно 702 км, а не 1000 км, як вказано у розрахунку.

Доказів протилежного представником відповідача до суду не надано.

Тобто, посадовою особою відповідача при складанні розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування невірно вказана відстань, що потягло за собою невірне визначення загальної суми до сплати позивачем у розмірі 810 євро.

Крім того, відповідно до квитанції від 02.12.2016 р. визначено повну масу транспортного засобу 17,85 т, з яких, навантаження на ось 1-5,7 т., ось 2 - 12,15 т.

Судом встановлено, що автомобіль, який був предметом перевірки, має одиночні осі, відстань між осями складає 5,7 м.

Товаром, який перевозився у транспортному засобі, були пластикові гранули, які, виходячи з об'єму та розміру транспортного засобу, а також, властивостей самого товару, були рівномірно розсипані.

У зв'язку з цим, є неможливим навантаження на суміжні осі з різницею у 6,45 т., яка є значною.

Враховуючи викладене, суд відхиляє доводи відповідача, що зважувальні показники є вірними, оскільки зважування відбувалось вагами, які були повіреними.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 02.12.2016 р. не відповідає вимогам чинного законодавства України, у зв'язку з чим, підлягає скасуванню.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування розрахунку - задовольнити.

Скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0200012 від 02.12.2016 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових/габаритних параметрів, складений посадовою особою Укртрансбезпеки відносно ОСОБА_3.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті ( , пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_3 у розмірі 640,00 грн. ( шістсот сорок гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 07 серпня 2017 року.

Головуючий суддя Заічко О.В.

Судді Бідонько А.В.

Шляхова О.М.