Справа № 227/2764/15-а
Суддя: Панова Т. Л.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 227/2764/15-а
Провадження № 2-а/229/71/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Харцизьк Донецької області про визнання дій неправомірними та стягнення суми заборгованості, відшкодування моральної шкоди,

третя особа - головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача Управління Пенсійного фонду України в м.Харцизьк Донецької області про визнання дій протиправними, стягнення суми заборгованості та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Харцизьк Донецької області та отримує державну пенсію за віком (пенсійне посвідчення НОМЕР_1 згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». На даний час пенсія є єдиним джерелом її існування.

Однак, відповідач з липня 2014 року до теперішнього часу не виплачує призначену йому пенсію, у зв'язку з чим він опинився у дуже скрутному матеріальному становищі. Щомісячна виплата пенсії становить 3769грн., тобто сума невиплаченої відповідачем пенсії з липня 2014 року по лютий 2015 року становить 30 152грн.

Він вважає відмову відповідача у виплаті йому пенсії незаконною, оскільки дані дії є порушенням як норм чинного законодавства України, так і міжнародних договорів, виконання яких взяла на себе Україна.

Посилаючись на ч.2 ст. 19, ст.46 Конституції України, Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Європейську Конвенцію про захист прав і основних свобод людини, просить суд: 1) визнати неправомірними дії відповідача щодо невиплати йому в повному обсязі нарахованої пенсії; 2) стягнути з відповідача на його користь невиплачену пенсію за період з липня 2014 року по лютий 2015року в розмірі 30 152грн, а також виплатити заборгованість, що буде накопичуватися з дня подання адміністративного позову до суду; 3) стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 3000 грн; 4) зобов'язати відповідача нараховувати та проводити йому виплату пенсії в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.7).

Представник відповідача до суду не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Харцизьк Донецької області про визнання дій протиправними, стягнення суми заборгованості та відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (надалі Закон №1706) встановлено гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст. 7 закону №1706 громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Судом встановлено, що позивач перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Харцизьку Донецької області. З 01.09.2014р пенсія в УПФУ м. Харцизьк не нараховується і не виплачується.

Позивач є особою, на яку поширюється Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Згідно листа Міністерства соціальної політики від 02 березня 2017р станом на 01.03.2017р в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб - громадян України , які переселилися з тимчасово окупованої території України, районів проведення АТО, міститься інформація , що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, має фактичне місце проживання - АДРЕСА_1

Із листа Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецькій області від 29.06.17 р. №7517/03, вбачається , що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні. Пенсію за період з липня 2014року по лютий 2015року в сумі 30152грн управлінням виплачено.

Частиною 1 статті 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 КАС України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи те, що позивачем була отримана сума заборгованості та він на теперішній час продовжує отримувати нараховану йому пенсію, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання дій протиправними, стягнення суми заборгованості по пенсії є необґрунтованими і в їх задоволенні слід відмовити.

Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно ст.105 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застраховані особи та члени їхніх сімей мають право на оскарження дій (бездіяльності) страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку. Оскарження дій страхувальників чи виконавчих органів Пенсійного фонду здійснюється в разі, якщо страхувальником або посадовими особами виконавчих органів Пенсійного фонду порушено права і законні інтереси застрахованих осіб, створено перешкоди для здійснення прав і законних інтересів таких осіб внаслідок дій чи бездіяльності страхувальника, посадових осіб виконавчих органів Пенсійного фонду чи прийнятого виконавчими органами Пенсійного фонду рішення або покладено на застраховану особу чи пенсіонера обов'язки, які не передбачені цим Законом.

Разом з тим, зазначеним Законом не передбачено стягнення з відповідача УПФ моральної шкоди, а тому в задоволенні вимог позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 грн. слід відмовити як необґрунтованих.

Вимоги позивача стосовно зобов'язання відповідача нараховувати та проводити на користь позивача виплату нарахованої пенсії, є безпідставними, оскільки встановлювати обов'язки на майбутнє без врахування змін чинного законодавства, яке може мати місце та без наявності спірних правовідносин неможливо. Рішення суду не може прийматися як застереження від будь-яких порушень і також не може бути умовним. Розглядати справу та приймати рішення на майбутнє, приймаючи за наявності неіснуючих порушень суперечить вимогам закону, а тому в цій частині вимоги позивача є не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.ст.11,17-20,69-72,86,94,158-163,167,185,186,КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у м.Харцизьк Донецької області про визнання дій протиправними, стягнення суми заборгованості та відшкодування моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя: Т. Л. Панова