Справа № П/811/1723/16
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2017-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2017 року Справа № П/811/1723/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі, судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа - ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс", про визнання незаконним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 25005893 від 03.10.2015 року 11:11:02 про реєстрацію права власності на квартиру номер 35, яка знаходиться в будинку номер 23 по вулиці В.Чміленка (Дзержинського) в м. Кропивницькому (Кіровограді) за товариством з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія Вектор Плюс, , адреса: Україна, м. Київ, проспект Московський, будинок 28А;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно запис про право власності № 11451767 про реєстрацію товариством з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія Вектор Плюс (, адреса: Україна, м. Київ, проспект Московський, будинок 28А) права власності на квартиру номер 35, яка знаходиться в будинку номер 23 по вулиці В.Чміленка (Дзержинського) в м. Кропивницькому (Кіровограді), що здійснений 03.10.2015 року 11:11:02 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є власником квартири номер 35, яка знаходить в будинку номер 23 по вулиці В. Чміленка (Дзержинського) в м. Кропивницькому (Кіровограді), згідно договору купівлі-продажу за рахунок кредитних коштів АКБ "ТАС-Комерцбанк". Зазначена квартира з 5.09.2007 і по даний час перебуває під арештом та забороною відчуження. Також, позивач вказав, що проживає у зазначеній квартирі зі своєю родиною.

Рішенням Кіровоградського районного суду м. Кіровограда достроково стягнуто з позивача на користь ПАТ "Сведобанк", який є правонаступником АКБ "ТАС-Комерцбанк" всю суму за кредитним договором.

На початку листопада 2016 року до позивача прийшли особи, які представились працівниками ТОВ "Факторингова компанія ОСОБА_3" та повідомили його, що новим власником його квартири є ТОВ "Факторингова компанія ОСОБА_3" і вони як представники даної компанії мають намір вселитись до помешкання.

В подальшому позивачу стало відомо, що 03.10.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис під № 11451767, в якому замінено власника належної йому квартири номер 35, яка знаходиться в будинку номер 23 по вулиці В.Чміленка (Дзержинського) в м. Кропивницькому (Кіровограді) на ТОВ "ФК Вектор-плюс".

Вважає дії відповідача протиправними, оскільки на адресу позивача від ТОВ ФК "ОСОБА_3 плюс" не надходило жодної письмової вимоги про усунення порушень. Також, зазначеної вимоги не надходило і від приватного нотаріуса ОСОБА_2

Крім того, в порушення положень Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не може бути примусово стягнуто нерухоме майно житлове майно наданого кредитними установами-резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника.

Також, на думку позивача, в порушення вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав на нерухоме майно вчинена приватним нотаріусом не за місцем розташування об'єкта нерухомого майна, тобто не в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації. Зазначивши, що не було здійснено оцінку нерухомого майна.

Відповідач у наданих до суду письмових поясненнях просив в задоволенні адміністративного позову відмовити посилаючись на те, у зв'язку з переходом усіх прав та обов'язків за іпотечним договором на підставі укладених вищенаведених договорів, ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» скориставшись добровільним (позасудовим) врегулюванням питання щодо звернення стягнення на предмет іпотеки звернулося до нотаріуса, як спеціального суб'єкта що здійснює функції державного реєстратора, який у своїй діяльності керується вимогами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868.

Також, відповідач зазначив, що нотаріус має необхідний обсяг повноважень щодо прийняття рішення про реєстрацію права власності за Іпотекодержателем, оскільки ці повноваження прямо передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і Порядком № 868.

Додатково зазначивши, що ТОВ «ФК»ВЕКТОР ПЛЮС» було цілком обґрунтовано дотримано вимоги законодавства щодо надання вичерпного переліку документів необхідній для реєстрації права власності на підставі іпотечного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до договору про задоволення вимог Іпотекодержателя, а тому ним і прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого зареєстровано право власності на спірну квартиру за ТОВ "ФК"ВЕКТОР ПЛЮС".

Також, відповідач зазначив, що позивача належним чином було повідомлено про намір на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідач вважає, що оскільки у даному випадку звернення стягнення було здійснено на підставі застереження, яке прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, то відповідне відчуження вважається таким, що здійснено за згодою власника, а отже положення Закону України "Про мораторій на стягне майна громадян України", наданого як забезпечення кредитів в іноземній валют не можуть бути застосовані.

Також, відповідач зазначив, що ТОВ «ФК «Вектор Плюс», як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим Законом України «Про іпотеку», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна, а тому накладений арешт на спірне нерухоме майно, що перебуває в іпотеці, порушує та обмежує забезпечене іпотекою право ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на першочергове право задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Отже, наявність арешту не було та не могло бути перешкодою для проведення суб'єктом владних повноважень державної реєстрації права власності на спірну квартиру за ТОВ «ФК «Вектор Плюс».

Представник третьої особи у наданих до суду письмових запереченнях просив в задоволенні адміністративного позову відмовити посилаючись на те, що наявність заборони на відчуження предмету іпотеки не було і не могло бути перешкодою для проведення державної реєстрації суб'єктом владних повноважень.

Відповідач, приймаючі рішення про внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, діяв як суб'єкт владних повноважень. Підставою для прийняття вказаного рішення було застереження іпотечного договору, яке згідно ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку» передбачає право іпотекодержателя на набуття у власність предмета іпотеки (тобто надає суб'єкту владних повноважень право на прийняття відповідного рішення). Іпотечний договір, що є обов'язковим для його сторін, є чинним, та не був оскаржений Позивачем.

Також, зазначив, що вимога була надіслана Позивачу відповідно до вимог чинного законодавства. Дане твердження підтверджується нотаріально посвідченим свідоцтвом від 04.06.2015.

Посилання позивача на норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як. забезпечення кредитів в іноземній валюті», як на підставу протиправності спірного рішення є не доречним, до того ж у позивача у власності на час вчинення дії перебувало інше житло, крім цього.

Зазначивши, що оцінка нерухомого майна була проведена відповідно до вимог чинного законодавства та міститься в реєстраційній справі ОСОБА_4.

Також, зазначив, що Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що нотаріальні дії можуть вчинюватися будь-яким нотаріусом на всій території України, за винятком обмежень у праві вчинення нотаріальних дій, установлених статтями 9, 53, 55, 60, 66, 72, 73, 94 Закону України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Сторони та третя особи не з'явились у судове засідання.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні проти якого не заперечував представник третьої особи (т.2, а.с. 86)

Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі (т.1, а.с. 167).

Відповідно до усної ухвали суду від 26.07.2017 розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі документи, матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи в попередньому судовому засіданні, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

05.09.2007 між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири з відстрочкою платежу, за адресою АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 11-12).

Того ж, дня на виконання цього договору, між АКБ «Тас-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» (надалі Банк) та Позивачем було укладено кредитний договір №030/09.07/71-368К (т.1, а.с. 64-66).

Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 47 000,00 доларів США, а останній зобов'язався у свою чергу в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, комісію та інші платежі у сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту.

05.09.2007 в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором Позивач та Банк, уклали Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_6 05.09.2007 року за реєстровим № 2764/174, відповідно до умов якого в іпотеку була передана квартира № 35 у м. Кіровограді по вулиці Дзержинського, будинок 23 (т.1, а.с. 61-63).

Також, 05.09.2007 стосовно квартири позивача № 35 у м. Кіровограді по вулиці Дзержинського, будинок 23, встановлено тип обтяження заборона на нерухоме майно, підставою для обтяження став іпотечний договір (т.2, а.с. 19-20).

22.06.2010 згідно рішень Кіровського районного суду м. Кіровограда з ОСОБА_1 на користь АТ "Сведбанк" стягнена заборгованість за кредитним договором № 030/09.07/71-368К від 05.09.2007 (т.2, а.с. 30-39).

28.11.2012 p. Банк відступив ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС», відповідно до договору факторингу № 15 (т.1, а.с. 188-193) та договору про відступлення прав іпотечними договорами (а.с. 187) свої права вимоги до Позивача - зобов'язаннями по кредитному договору № 030/09.07/71-368К від 05.09.2007, Іпотечному договору від 05.09.2007.

04.06.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 було направлено письмову вимогу про усунення порушення за Кредитним договором № 030/09.07/71-368К від 05.09.2007, права вимоги за яким уступлені на користь ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС», суму розрахунку відповідної заборгованості та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, на адресу позивача цінним листом із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу через КМА УАППЗ "УКРПОШТА" (т.1, а.с. 180).

03 жовтня 2015 року уповноваженою особою ТОВ «ФК»ВЕКТОР ПЛЮС» гр. ОСОБА_8 було подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру № 35 у м. Кропивницькому по вулиці В. Чміленка, будинок 23, та документи, подані для проведення державної реєстрації прав (т.1, а.с. 55-56,58-74).

03 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу прийнято рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень № 25005893, яким проведена державна реєстрація права власності на приватну власність, розміром частки: 1, на квартиру, що розташована: кіровоградська обл., АДРЕСА_2, (колишня вулиця Дзержинського), за суб'єктом: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ "ВЕКТОР ПЛЮС". Також було відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об'єкт нерухомого майна (т.1, а.с. 57).

Того, ж дня запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна погашено на підставі перенесено до новоствореного ОНМ (т.2, а.с. 20-21).

Дані правовідносини регулюються Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 р. №1952-IV (далі - Закон №1952-IV), Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. №868 (далі Порядок №868) (що діяв на момент виникнення спірних правовідносин), Законом України Про іпотеку від 05.06.2003 р. (далі - Закон №898-IV).

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України Про іпотеку, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до пункту 9.1 Іпотечного договору від 05.09.2007 Іпотекодавець зобов'язаний не відчужувати Предмет іпотеки, будь-яку його частину, не передавати його в оренду, найом, користування на будь-яких інших підставах іншим особам без попередньої письмової згоди Іпотекодержателя (т.1, а.с. 61, зворотній бік).

Позивач в позовній заяві стверджує, що він не отримував жодної письмової вимоги про усунення порушень (а.с.8).

У письмових запереченнях, наданих до суду, відповідач та третя особа зазначають, що згідно вимог Закону України Про іпотеку наявна лише вимога направити таку письмову вимогу, що 04.06.2017 і було здійснено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 цінним листом із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу через КМА УАППЗ "УКРПОШТА", а тому вони вважають, що вимога про усунення порушень була направлена позивачу згідно вимог Закону України Про іпотеку .

Відповідно до пункту 46 Порядку №868 передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобовязання, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги;

2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Таким чином, суд вважає, що для перевірки дотримання пункту 46 Порядку №868 приватний нотаріус, що здійснює реєстраційну дію, повинен отримати відповідний документ на підтвердження завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником такої письмової вимоги.

Таким чином, нотаріусу потрібно було для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки за третьою особою встановити момент отримання боржником такої письмової вимоги та перевірити завершення 30-денного строку з моменту її отримання.

Судом встановлено, що такого документу для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки третьою особою (ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс") подано не було, а тому суд вважає, що нотаріус здійснив державну реєстрацію права власності на підставі договору іпотеки за ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" без наявності такого документу всупереч пункту 46 Порядку №868.

Так, відповідачем в пакеті документів, витребуваних судом, на підставі яких здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру за третьою особою, не міститься копія письмової вимоги сплатити борг, а наявна лише копія свідоцтва приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про її направлення на адресу позивача по справі (т.1, а.с. 60), без документальних доказів їй третьою особою та документальних доказів отримання його нею.

Не надані дані документи до матеріалів справи і третьою особою.

Таким чином, оскільки позивач не отримував письмову вимогу про усунення порушень, а документальні докази в розумінні пункту 9.1 Іпотечного договору, та документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання боржником такої вимоги в матеріалах, поданих для державної реєстрації відсутні, суд вважає, що приватним нотаріусом, як державним реєстратором - суб'єктом владних повноважень, здійснено реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" з порушенням встановленого порядку проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, передбаченого Порядком №868.

Також, позиція відповідача, стосовно того, що Банк і Позичальник, досягли іншого способу обрахування дати з якої починається зазначений 30-денний відлік, не знайшла свого підтвердження, враховуючи наступне.

Згідно абз. 3 п. 11 Іпотечного договору сторони за взаємною згодою встановили, що визначений у другому абзаці цього пункту Договору тридцятиденний строк починається підліковуватись з дати, що зазначена на квитанції, яка надається Іпотекодержателю відділенням зв'язку при відправленні Іпотекодавцю листа з вимогою про усунення порушення Основного зобов'язання з повідомленням про вручення, або дата зазначена на такому листі, що отриманий Іпотекодавцем у особисто у Іпотекодержателя (т. 1, а.с. 62).

Проте у наданих відповідачем документах, на підставі яких здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру за третьою особою, відсутні квитанція пошти або дата зазначена на такому листі, що отриманий Іпотекодавцем у особисто у Іпотекодержателя, а тому у відповідача була відсутня інформація про дату з якої починається зазначений 30-денний відлік.

Судом встановлено, що 03.06.2014 року прийнято Закон України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті №1304-VII.

Відповідно до ст.1 Закону України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, заборону примусового стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України Про заставу та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України Про іпотеку, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами-резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Суд звертає увагу на те, що мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільненням від його виконання. Відтак установлений Законом України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати зобовязання на предмет іпотеки (застави) (відчужувати без згоди власника майна, наданого як забезпечення кредитів).

Згідно з п.4 Закону України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

При цьому, положеннями цього Закону не встановлено, що іпотека припиняється, а лише передбачено заборону примусового стягнення нерухомого житлового майна.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 р.

Таким чином, положеннями Закону України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті встановлена загальна заборона примусового стягнення такого майна без згоди власника (незалежно від способу стягнення).

Крім того, спірна квартира не підпадала під дію Закону України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, оскільки на момент вчинення дії відповідачем, у позивача було й інше житло (т.2, а.с. 13-23), а тому суд критично ставиться до позиції позивача щодо розповсюдження такого мораторію на вищезазначену квартиру.

Додатково позивач посилався на те, що в порушення вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав на нерухоме майно вчинена приватним нотаріусом не за місцем розташування об'єкта нерухомого майна, тобто не в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації.

Згідно з ч.4 ст.55 Закону України "Про нотаріат" посвідчення правочинів щодо відчуження, іпотеки житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, а також правочинів щодо відчуження, застави транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін відповідного правочину.

Місце реєстрації третьої особи м. Київ, а тому відповідач вчиняв саме дію за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін відповідного правочину, тому зазначена позиція позивача не знайшла свого підтвердження.

Стосовно позиції третьої особи, що ТОВ «ФК «Вектор Плюс», як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим Законом України «Про іпотеку», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна, а тому накладений арешт на спірне нерухоме майно, що перебуває в іпотеці, порушує та обмежує забезпечене іпотекою право ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на першочергове право задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Отже, наявність арешту не було та не могло бути перешкодою для проведення суб'єктом владних повноважень державної реєстрації права власності на спірну квартиру за ТОВ «ФК «Вектор Плюс», а також позиції позивача, про неможливість реєстрації права власності на іншу особу під час заборони, то суд зазначає.

Відповідно до ч.2,3 ст.55 Закону України "Про нотаріат" при посвідченні угод про відчуження або заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна.

В разі наявності заборони угода про відчуження майна, обтяженого боргом, посвідчується лише у разі згоди кредитора і набувача на переведення боргу на набувача.

Як встановлено судом раніше, позивач не був попереджений про наміри змінити власника зазначеної квартири, яка обтяжена боргом, а тому відповідно не могло бути здійснено перереєстрацію права власності на дану квартиру.

Стосовно позиції позивача про не здійснення оцінки нерухомого майна, то суд зазначає, що в матеріалах справи наявний висновок про вартість об'єкта незалежної оцінки (т.1, а.с. 74), який не скасовано, а тому зазначене твердження не знайшло свого підтвердження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень здійснив реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" з порушенням встановленого порядку проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, передбаченого Порядком №868 (чинного на час виникнення правовідносин), а тому позов необхідно задовольнити.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд керується частиною першою статті 94 КАС України, згідно з якою якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1102,40 грн. підлягає присудженню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 25005893 від 03.10.2015 року 11:11:02 про реєстрацію права власності на квартиру номер 35, яка знаходиться в будинку номер 23 по вулиці В.Чміленка (Дзержинського) в м. Кропивницькому (Кіровограді) за товариством з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія Вектор Плюс, .

3. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно запис про право власності № 11451767 про реєстрацію товариством з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія Вектор Плюс () права власності на квартиру номер 35, яка знаходиться в будинку номер 23 по вулиці В.Чміленка (Дзержинського) в м. Кропивницькому (Кіровограді), що здійснений 03.10.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2.

Присудити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1102,40 грн. (одна тисяча сто дві грн. 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її оголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_10