Справа № 810/1053/17
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1053/17 Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський В.Р.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О.,Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніком Груп" до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною бездіяльності,-

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Даніком Груп" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, яка полягає у невиконанні обов'язку щодо подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню товариству з обмеженою відповідальністю "Даніком Груп" з бюджету за листопад 2016 року у розмірі 202 048 (двісті дві тисячі сорок вісім) грн. 00 коп;

- зобов'язати Білоцерківську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області (09117, Київська обл., місто Біла Церква, бульвар 50-річчя Перемоги, будинок 12, ) подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку на додану вартість у розмірі 202 048 (двісті дві тисячі сорок вісім) грн. 00 коп., що підлягає відшкодуванню товариству з обмеженою відповідальністю "Даніком Груп";

- зобов'язати Білоцерківську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області надати суду звіт про виконання судового рішення впродовж п'яти календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідча, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 грудня 2016 року ТОВ "Даніком Груп" подано до Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області податкову декларацію з податку на додану вартість (ПДВ) за звітний період листопад 2016 року.

З податковою декларацією позивачем були подані наступні документи: розрахунок коригування сум податку на додану вартість (Д1); довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2); розрахунок суми бюджетного відшкодування (ДЗ); заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (Д4); розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

Відповідно до форми (Д4), позивачем було заявлено до бюджетного відшкодування суму 202 048 (двісті дві тисячі сорок вісім) грн. 00 коп.

Граничний строк подання податкової звітності встановлений 20.12.2016 року Декларацію разом із вказаними додатками було подано засобами електронного зв'язку в електронній формі.

На підставі квитанції податкового органу № 2 від 19.12.2016 року, що виготовляються під час прийняття податкової звітності в електронній формі, декларацію з вказаними додатками подано позивачем 19.12.2016 року до Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області та зареєстровано 19.12.2016 року за N .

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у невиконанні обов'язку щодо подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню товариству з бюджету за листопад 2016 року у розмірі 202 048,00 грн., позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 200.7 ст. 200 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин), платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п. 200.7.1. ст. 200 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову та митну політику, формує та веде: а) Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті; б) Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, що є в загальному доступі, зареєстрована заява ТОВ "Даніком Груп" із заявленою сумою до відшкодування у розмірі 202 048,00 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення ПДВ на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (пункт 200.7 статті 200 ПК України).

Згідно з п. 200.10, п. 200.12 ст. 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до ч. 3. п. 200.10. ст. 200 ПК України сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою контролюючим органом з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки, у разі якщо камеральна перевірка проведена не була або за результатами проведення перевірки податкове повідомлення-рішення не було надіслано платнику податку у строк, визначений цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, що станом на день подання адміністративного позову сума що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 202 048,00 грн. не зарахована на поточний рахунок товариства.

Крім того, позивачем не отримано від відповідача ані довідки щодо відсутності порушень ані акту виявлених порушень по результатам камеральної перевірки даних, задекларованих в податковій звітності з податку на додану вартість.

Таким чином, суд попередньої інстанції дійшов вірного висновку, що заявлена позивачем до бюджетного відшкодування сума у розмірі 202 048,00 грн. на підставі ч. 3. п. 200.10. ст. 200 ПК України вважається узгодженою відповідачем з 23 січня 2017 року (20.12.2016 року граничний термін подання декларації з урахуванням 30 денного строку на проведення камеральної перевірки).

Відповідно до Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість (далі - Порядок) затвердженого Кабінетом Міністрів України постановою від 17 січня 2011 року № 39 визначено механізм їх взаємодії.

Відповідно до пунктів 6, 7 та 8 Порядку орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість (далі - висновок), в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету; орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов'язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 до 1 квітня 2017 року бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за заявами, включеними до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сформованого згідно з пунктом 52 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, здійснюється у порядку, що діяв до 1 січня 2017 року.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що за результатами камеральної перевірки контролюючим органом складено Висновок від 19.01.2017 року №153/10-02-12-01/39744645, згідно з яким встановлено наявність достатніх підстав, що свідчать про необхідність проведення документальної позапланової виїзної перевірки. Відповідач зазначає, що у визначені строки проведено камеральну перевірку правомірності нарахування позивачем суми бюджетного відшкодування, однак за результатами такої перевірки складено висновок про необхідність проведення документальної позапланової виїзної перевірки відповідно до п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Щодо вищезазначеного висновку колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

З 01.01.2016 року норми пункту 200.10 та п. 200.11 статті 200 Податкового кодексу України були змінені відповідно до Закон України від 24.12.2015 р. N 909-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році.

Податковий орган мав право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Після змін, відповідно до пункту 200.11 статті 200 ПК України, контролюючий орган має право провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від'ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу, за період до 1 січня 2016 року".

Підстав для проведення відповідачем документальної перевірки сум бюджетного відшкодування в порядку п. 200.11. ст. 200 ПК України не було, бо розрахунок суми бюджетного відшкодування не був зроблений ні за рахунок від'ємного значення, сформованого за операціями за періоди до 1 липня 2015 року, ні з придбання товарів/послуг у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування.

Відповідно до пункту 200.10 статті 200 ПК України, як теж зазнала змін, протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. Сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою контролюючим органом з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки, у разі якщо камеральна перевірка проведена не була або за результатами проведення перевірки податкове повідомлення-рішення не було надіслано платнику податку у строк, визначений цим Кодексом.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, передумовою направлення до органу казначейства висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету є проведення камеральної перевірки (пункт 200.10 статті 200 Податкового кодексу України), або ж документальної перевірки, у разі, коли податковий орган вважає, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства (пункт 200.11 статті 200 Податкового кодексу України) протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази про складання відповідачем акту за результатами камеральної перевірки та докази того, що за результатами складання висновку щодо перевірки контролюючим органом приймалось податкове повідомлення-рішення щодо невідповідності суми бюджетного відшкодування за листопад 2016 року.

Також про це свідчить відсутність відомостей в Єдиному реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування по податковій декларации від 19 грудня 2016 року, що підтверджується витягами станом на 09.03.2017 року, 07.04.2017 року з Реєстру, що міститься у матеріалах справи.

Таким чином, жодних доказів складання акту камеральної перевірки податкової декларації з ПДВ за листопад 2016 року, його реєстрації та направлення позивачу, як і доказів прийняття та направлення (вручення) податкового повідомлення-рішення, яким було б зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ, матеріали справи не містять.

Разом з тим, суд першої інстанції звернув увагу, що висновок про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість щодо суми бюджетного відшкодування за листопад 2016р., складеного головним держаним ревізором-інспектором фіскальної служби є внутрішнім документом, складений на підставі наказу № 52 від 19.02.2012 року ДПС України "Про затвердження Регламенту опрацювання податкових декларацій з податку на додану вартість, за якими задекларовано від'ємне значення та/або бюджетне відшкодування податку на додану вартість", який не зареєстрований в Міністерстві Юстиції України. Згідно наказу висновок та довідка у формі висновку складаються в одному примірнику та не надаються платникам податків для ознайомлення та підписання.

Крім того, висновок не є підставою, згідно норм Податкового Кодексу України, щодо неузгодження суми податку бюджетного відшкодування за заявою про повернення суми бюджетного відшкодування за податковою декларацію з податку на додану вартість за звітний період листопад 2016 року.

В ході апеляційного розгляду справи, судовою колегією також було встановлено, що сума ППР 202 048 грн. не включена до податкового повідомлення-рішення, яке наразі оскаржується в суді, що підтвердила представник апелянта - податкового органу.

На підтвердження часткового відшкодування ПДВ представником позивача надано до справи, а судом долучено, платіжне доручення №17779248 від 20 липня 2017 року, платник Білоцерківське Управління Державної КА, отримувач ТОВ «Даніком Груп», призначення платежу: відшкодування ПДВ за декларацією 6, 19.12.2016, 17.07.2017; 54856АВ27С4 А0674Е053С0А8016 D9АСА.

Як пояснив представник позивача відповідно до платіжного доручення відшкодовано ПДВ, яке стосується данного спору, проте у розмірі 171240 грн, а не 202 048 грн., тобто у меньшому розмірі.

Отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що підлягає задоволенню вимоги позивача про зобов'язання Білоцерківську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку на додану вартість у розмірі 202 048, 00 грн., що підлягає відшкодуванню товариству.

Щодо заяви представника позивача про постановлення у справі окремої ухвали, то колегія суддів не знаходить підстав для її прийняття з підстав, які зазначені позивачем. Судова колегія зазначає, що постановлення окремої ухвали у справі є правом, а не обов'язком суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова Київського окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Викладені в апеляційній скарзі апелянтом доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 02 серпня 2017 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.