Справа № 703/1644/17
Суддя: Прилуцький В. О.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/1644/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Прилуцького В.О.

за участю секретаря Бондаренко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сміла адміністративну справу за позовом Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

встановив:

Смілянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області (далі в тексті - Смілянське УПФУ) звернулась до суду з позовом до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі в тексті - управління ДВС), третя особа: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про визнання дій неправомірними та скасування постанови.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, в управлінні ДВС на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 53551922 щодо стягнення із Смілянського ПФУ боргу на загальну суму 35869 грн. 90 коп.

3 травня 2017 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС в цьому виконавчому провадженні винесено дві постанови про арешт майна боржника та про розшук майна боржника.

Посилаючись на те, що постанови винесено неправомірно, з порушенням норм ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки примусове виконання здійснюється в порядку виконання рішень майнового, а не немайнового характеру, виконавцем не було перевірено наявність коштів на рахунку боржника і постанова про арешт майна боржника, а саме автомобіля, не містить ідентифікуючих однак цього майна, Смілянське УПФУ просило суд визнати дії головного державного виконавця ВПВР управління ДВС Вельгана О.В. неправомірними, скасувати ці постанови та зобов'язати державного виконавця винести постанову про зняття арешту з майна боржника та про зняття з розшуку майна боржника.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов в повному обсязі, просила його задоволити з наведених у ньому підстав.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з'явились, представник відповідача просив розглядати справу у його відсутності.

В направлених до суду заперечення відповідач позов не визнав і пояснив, що на виконання у відповідача перебуває зведене виконавче провадження, до складу якого входить 11 виконавчих проваджень про стягнення із Смілянського УПФУ боргів. На даний час виконуються постанови про стягнення з позивача виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Інструкцією з організації примусового виконання рішень чітко передбачає порядок такого стягнення, в межах якого і діяв державний виконавець. На кошти Смілянського УПФУ дійсно не накладався арешт, оскільки згідно із ч. 2 ст. 73 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. Постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження набирають законної сили з моменту їх винесення. А тому просив відмовити у позові в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 та 3 статті 181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Судом встановлено, що на виконанні в ВПВР управління ДВС перебуває зведене виконавче провадження № 53551922 про стягнення з Смілянського УПФУ боргу в загальному розмірі 30069 грн. 90 коп.

3 травня 2017 року в межах цього виконавчого провадження головним державним виконавцем ВПВР управління ДВС Вельган О.В. винесено постанову про арешт майна боржника, а саме автотранспортного засобу ІЖ2717-230, ДНЗ НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1. Підставою накладення арешту зазначено невиконання боржником:

- виконавчого листа № 703/3283/16-а від 24 січня 2017 року, виданого Смілянським міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення на користь ОСОБА_2 судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.;

- постанови відділу примусового виконання рішень № 52709954 від 26 січня 2017 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 5800 грн.;

- постанови відділу примусового виконання рішень № 52752803 від 26 січня 2017 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 103 грн. 94 коп.;

- постанови відділу примусового виконання рішень № 52762803 від 26 січня 2017 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 5800 грн.;

- постанови відділу примусового виконання рішень № 52690156 від 26 січня 2017 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 5800 грн.;

- постанови відділу примусового виконання рішень № 52637370 від 26 січня 2017 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 5800 грн.;

- постанови відділу примусового виконання рішень № 52690156 від 26 січня 2017 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 103 грн. 94 коп.;

- постанови відділу примусового виконання рішень № 52709954 від 26 січня 2017 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 102 грн. 94 коп.;

- постанови відділу примусового виконання рішень № 52637370 від 27 січня 2017 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 103 грн. 94 коп.;

- постанови відділу примусового виконання рішень № 52656126 від 26 січня 2017 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 103 грн. 94 коп.;

- постанови відділу примусового виконання рішень № 52656126 від 26 січня 2017 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 5800 грн.;

- постанови відділу примусового виконання рішень № 52637370 від 26 січня 2017 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 5800 грн.

Загальну суму боргу визначено у розмірі 35869 грн. 90 коп.

В цей же день відомості про заборону відчуження майна були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна за реєстраційним № 16250902.

Постановою цього ж державного виконавця від 26 травня 2017 року внесено виправлення до постанови про арешт майна боржника та видалено запис - постанова відділу примусового виконання рішень № 52637370 від 26 січня 2017 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 5800 грн., а суму 35869 грн. 90 коп. змінено на суму 30069 грн. 90 коп.

Крім того, державний виконавець Вельган О.В. 3 травня 2017 року винесла постанову про розшук майна боржника.

22 червня 2017 року державний виконавець винесла постанову про закінчення виконавчого провадження № 53287191 щодо стягнення із Смілянського УПФУ на користь ОСОБА_2 551 грн. 20 коп.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодексом адміністративного судочинства України (частина третя статті 2) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Спеціальним законом, що з 5 жовтня 2016 року визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню є ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За нормами ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження є виконавчими документами.

Статтею 1 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 2 цього Закону держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 цього Закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені ЗУ «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою КМУ від 3 серпня 2011 року № 845.

У відповідності з наданими суду постановами про стягнення виконавчого збору, стягувачем за цим постановами є саме управління ДВС.

Відповідно до пп. 2 п. 47 Порядку № 845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

Така позиція суду узгоджується із Постановою Пленуму ВАС України № 12 від 29 вересня 2016 року «Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв'язку з виконанням рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган або державна установа, підприємство, організація».

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу, зазначеного у ст.3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Як вже зазначалось, на даний час здійснюється примусове виконання постанов про стягнення виконавчого збору та витрати на проведення виконавчих дій, стягувачем за якими є в т.ч. управління ДВС. В наданому відповідачем виконавчому провадженні відсутній будь-який документ, що є підставою для початку виконавчого провадження про стягнення цих витрат.

Чинним законодавством передбачено чіткий порядок стягнення витрат виконавчого провадження, а тому постанова про накладення арешту на майно боржника та оголошення майна у розшук є неправомірними та підлягають скасуванню.

Крім того, надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір не стягується якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Оскільки держава гарантує виконання рішення суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, суд вважає, що рішення суду, які примусово виконувались та в зв'язку з чим було нараховано виконавчий збір та виконавчі витрати, підпадає під визначення судового рішення, яке виконується в порядку, встановленому ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а тому виконавчий збір при виконанні такого рішення не підлягає стягненню відповідно до положень п. 3 ч. 5 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження».

Вимоги позивача щодо зобов'язання державного виконавця винести постанову про зняття арешту з майна та постанову про зняття з розшуку майна боржника не підлягають до задоволення, оскільки рішення суду про скасування постанов про накладення арешту та оголошення розшуку є самостійною підставою для внесення відомостей до відповідного реєстру для зняття заборон на арештоване майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 11, 18, 72, 158-163, 181 КАС України, суд, -

постановив:

Позов Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про визнання дій неправомірними та скасування постанови задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. щодо винесення постанов про арешт та розшук майна боржника.

Скасувати постанову про арешт майна боржника від 3 травня 2017 року № 53551922 та постанову про розшук майна боржника від 3 травня 2017 року № 53551922.

Постанова може бути оскаржена в Київський апеляційний адміністративний суд через міськрайонний суд, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги особою, яка її подасть, одночасно має бути надіслана в Київський апеляційний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не буде скасовано.

Головуючий: В. О. Прилуцький