Справа № 213/1426/17
Суддя: Нестеренко О. М.
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1426/17
Номер провадження 2-а/213/39/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року нгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Нестеренка О.М.

при секретарі - Ладухіній І.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції - Хайла Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Рудєва Віталія Леонідовича, про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 30.03.2017 серії АА № 264759,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 3 батальйону № 4 УПП в м. Кривому Розі ДПП Рудєва Віталія Леонідовича про визнання незаконними дій та скасування постанови серії АА № 264759 від 30.03.2017 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.178 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 30.03.2017 відповідачем Рудєвим В.Л. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої вона о 14 годині 50 хвилин 30.03.2017, перебуваючи в громадському місці, а саме на території КЗШ № 102 по вул. Сонячна, 10, знаходилась з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, нечітка хода), чим принижувала людську гідність і громадську мораль, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП. Однак, позивач вважає вказану постанову незаконною оскільки вона не перебувала в стані алкогольного сп'яніння, освідчення її на стан сп'яніння не проводилося, а її поведінка та зовнішній вигляд були зумовлені тим, що вона декілька годин фарбувала труби на спортивному майданчику і перебувала в кабінеті, в якому знаходилися лакофарбові матеріали. Також позивач у позові стверджувала, що вона просто вийшла на вулицю біля будівлі школи подихати свіжим повітрям, поведінка її була пристойною, а працівник поліції безпідставно притягнув її до відповідальності, взагалі не повідомивши її про складення будь-яких документів, чим порушив ст.268 КУпАП. Просила поновити строк на оскарження постанови, оскільки отримала її копію лише 04.05.2017, а тому не мала можливості оскаржити її в строк, встановлений ст. 289 КУпАП.

Відповідач інспектор поліції Рудєв В.Л. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, просив розглядати справу без його участі. Надав суду заперечення на позов, в яких посилався на те, що під час патрулювання 30.03.2017 ним була помічена жінка, яка палила тютюнові вироби на території КЗШ № 102 по вул. Сонячна, 10 у м. Кривому Розі, у зв'язку із чим він підійшов до неї та представився, вона в свою чергу представилася ОСОБА_1, медичною сестрою КЗШ №102. Під час спілкування з ОСОБА_6 ним було виявлено ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, зокрема поява в громадських місяцях в п'яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль. У зв'язку із чим ним було складено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та протокол про адміністративне правопорушення, копії яких ОСОБА_1 відмовилася отримувати без будь-яких пояснень. При складенні постанови ним було повідомлено ОСОБА_1 про те, за що вона притягається до відповідальності та роз'яснено ст. 268 КУпАП, однак вона відмовилася від пояснень, клопотань не заявляла. Також були опитані свідки правопорушення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Вважає, що позивач спотворює дійсні обставини подій з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Враховуючи викладене, вважає постанову правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. На підставі вищевикладеного просив суд відмовити в задоволенні позову. До заперечень надав DVD-диск із записом факту правопорушення.

Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Наполягала, що її поведінка не ображала людську мораль і була зумовлена не алкогольним сп'янінням, а тим, що вона фарбувала напередодні труби.

Представник позивача також просив задовольнити позов, пояснивши, що хоча поведінка позивачки і була дещо емоційною, однак доказів її перебування в стані алкогольного сп'яніння не надано, а поведінку позивача він не вважає такою, що ображала людську гідність.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити та наполягав, що поведінка позивача, яка є співробітником школи і палила на території школи в робочий час тютюнові вироби, а після зауваження працівників поліції почала себе вести неадекватно, махати руками, гучно розмовляти, дійсно ображала людську гідність і громадську мораль, що і утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП.

Щодо вирішення клопотання позивача про поновлення строку оскарження вказаної постанови суд виходить із наступного.

Статтею 289 КУпАП встановлено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскільки ОСОБА_1 отримала копію постанови лише 04.05.2017, суд знаходить підстави пропуску строку оскарження постанови поважними, а строк таким, що підлягає поновленню.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, відеозапис наданий відповідачем, оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Судом встановлено, що 30.03.2017 інспектором роти № 3 батальйону № 1 УПП в м. Кривому Розі ДПП Рудєвим В.Л. була винесена постанова серії АА № 264759 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85,00 грн. (а.с.72).

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 о 14 годині 50 хвилин 30.03.2017, перебуваючи в громадському місці, а саме на території КЗШ № 102 по вул. Сонячна, 10, знаходилась з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, нечітка хода, чим принижувала людську гідність і громадську мораль, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у інспектора патрульної поліції підстави для прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Також згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Реалізовуючи свої повноваження, суб'єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи, відповідно до ст. 9 КАС України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення суб'єкта владних повноважень.

Статтею 178 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, серед іншого за появу в громадських місцях у п'яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Аналіз зазначеної норми КУпАП надає підстави для висновку про те, що відповідальність настає за умови наявності наступних складових: поява в громадських місцях у п'яному вигляді; поведінка особи, яка перебуває в нетверезому стані, або її зовнішній вигляд повинні ображати людську гідність і громадську мораль.

Відповідно до ЗУ "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення" до громадських місць віднесено навчальні та освітньо-виховні заклади.

Оглядом відеозаписів, проведених відеореєстратором працівників поліції, наданих відповідачем, встановлено, що події відбувались вдень, учасниками їх були працівники поліції та особи, які перебували на території школи, працівники школи, серед яких є позивач. В безпосередній близькості перебувають двори житлових будинків. З відеозапису вбачається, що позивач ОСОБА_1 палить тютюнові вироби на території школи, з приводу чого працівники поліції зробили їй зауваження, хоча у позові зазначено що вона вийшла на вулицю подихати свіжим повітрям. На дане зауваження ОСОБА_1 не відреагувала, продовживши палити тютюнові вироби при працівниках поліції і не заперечувала проти перебування її в стані алкогольного сп'яніння, пояснивши, що учні школи самі палять на території школи. При цьому на відеозаписах видно, що позивач представилася співробітником школи і мала ознаки алкогольного сп'яніння, а саме невиразну мову, хитку ходу, під час дачі усних пояснень по суті справи розмахувала руками та дуже гучно висловлювалася, обурювалася з приводу зробленого їй зауваження і заборони палити на території школи тютюнові вироби, безпричинно складала свої особисті речі на дах службового автомобіля поліції, вимагала її арештувати чи відвезти додому, вимагала працівників поліції відкрити багажник службового автомобіля, вимагала викликати психіатра, вживала лайливі слова, намагалася забрати у працівника поліції документи, які їй не належать, що утворює само по собі об'єктивну сторону адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачено також ч.1 ст.178 КУпАП, а саме поява в громадському місці в п'яному вигляді, що ображає людську гідність та громадську мораль. Причому суд зауважує, що об'єктивна сторона даного правопорушення полягає саме у появі в громадських місяцях у п'яному вигляді, а не в стані алкогольного сп'яніння.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач виконав свій обов'язок і надав суду належні і допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, матеріалами справи доводиться факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Таким чином, інспектор патрульної поліції Рудєв В.Л. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Відповідно постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АА № 264759 від 30.03.2017 є правомірною.

В судовому засіданні, в тому числі після перегляду відеозапису, позивач не заперечувала проти того, що її стан та поведінка не відповідали допустимій та прийнятній поведінці людини в громадському місці, однак наполягала, що даний стан у неї виник через фарбування труб на спортивному майданчику школи, а не через стан алкогольного сп'яніння. Водночас до медичних закладів позивач не зверталася, жодних доказів, як це передбачає ст. 71 КАС України на підтвердження своїх пояснень позивач не надала.

Щодо посилань позивача на те, що не було проведено її освідчення на стан сп'яніння, слід зазначити наступне.

Статтею 266 КУпАП передбачено огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції як захід забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, передбачено лише стосовно водіїв транспортних засобів.

Окрім того, чинне законодавство встановлює порядок проведення огляду на стан сп'яніння лише водіїв транспортних засобів, що регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735, Зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

При цьому нормативних актів щодо встановлення стану алкогольного сп'яніння щодо осіб, які не є водіями транспортних засобів чинне законодавство про адміністративні правопорушення, не містить.

Разом з тим, аналіз статті 251 КУпАП та вищезазначеної Інструкції надає підстави для висновку про те, що стан сп'яніння особи, яка не є водієм транспортного засобу, може бути встановлений на підставі даних, отриманих внаслідок показів свідків, фото і відео доказів.

Посилання позивача на те, що інспектор поліції Рудєв В.Л. порушив ст. 268 КУпАП, не повідомив її про складання протоколу та постанови, судом до уваги не приймаються та відхиляються, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме відеозаписом події від 30.03.2017, з якого вбачається, що позивачу неодноразово роз'яснялося про складення протоколу, постанови, пропонувалося отримати копії даних документів та дати пояснення, однак позивач безпричинно відмовилася від їх отримання та надання пояснень.

Відповідно п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладанні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом'якшують відповідальність, а згідно ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Як вбачається з постанови, вона винесена уповноваженою на те особою національної поліції, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, на позивача накладене стягнення, передбачене ч.1 ст. 178 КУпАП, що дає суду вважати, що відповідачем при її винесені враховані всі обставини, передбачені ст. 33 КУпАП, а тому постанова є законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати підлягають віднесенню на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.10, 11, 71, 100, 158-163, 171-2 КАС України, ст.ст.178, 258, 268, 276, 283, 287-289, 293 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення від 30.03.2017 серії АА № 264759.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Рудєва Віталія Леонідовича, про визнання незаконними дій інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Рудєва Віталія Леонідовича по складанню постанови по справі про адміністративне правопорушення від 30.03.2017 серії АА № 264759 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності; скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 30.03.2017 серії АА № 264759 та закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю в її діях складу правопорушення, відмовити.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини 3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Повний текст постанови виготовлений 07.08.2017.

Суддя О.М. Нестеренко