Справа № 820/2507/17
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2017 р.Справа № 820/2507/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2017р. по справі № 820/2507/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз"

до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області

третя особа: ОСОБА_1

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз" (далі - ПАТ "Харківміськгаз", позивач), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - Червонозаводський ВДВС м. Харків, відповідач), третя особа: ОСОБА_1, в якому просив суд скасувати постанову Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області від 31.03.2017р. у виконавчому провадженні №53220975 про накладення штрафу.

19 червня 2017 року ухвалою Харківського окружного адміністративного суду позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" - повернуто позивачу.

Роз'яснено позивачу, що він має право звернення з таким позовом до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2017 року та прийняти рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 03.08.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з приписів п. 6 ч. 2 ст. 108 КАС України, відповідно до якого суд повертає позивачеві адміністративний позов, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

У частині першій статті 181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, якщо закон встановлює інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, юрисдикція адміністративних судів на розгляд спорів зазначеної категорії не поширюється.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З наведеного випливає, що положення Закону визначають підвідомчість спорів щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення залежно від суду, який видав виконавчий документ.

Водночас, приписи частини другої ст. 74 Закону визначають, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, положення ч. 2 ст. 74 Закону стосуються виконання будь-яких рішень інших органів, в той час, як ч.1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) визначає порядок оскарження рішень дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання тільки судового рішення.

З цього приводу колегія суддів звертає увагу на те, що постанова про накладення штрафу може бути винесена державним виконавцем не лише щодо виконання судового рішення, а і під час виконання інших виконавчих документів.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова від 31.03.2017 про накладення штрафу винесена в рамках виконавчого провадження №53220975, відкритого з примусового виконання виконавчого листа №2-2068/10, виданого 17.03.2014р. Жовтневим районним судом м. Харкова у цивільній справі, при цьому позивач є стороною виконавчого провадження - боржником.

Отже, у даному випадку спірна постанова про накладення штрафу винесена відповідачем у межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду у цивільній справі.

За приписами ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (ч. 2 ст. 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими ст. 386 ЦПК України, за участю виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржується.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити на те, що суд першої інстанції за алгоритмом дій при надходженні до нього позовних матеріалів спочатку повинен вирішити питання про те, чи належить справа до юрисдикції адміністративного суду та чи всі позовні вимоги підлягають розгляду в адміністративному суді.

В даному випадку, судом першої інстанції не було дотримано вказаного алгоритму, що свідчить про передчасність висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 3 ч. 1 статті 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Виходячи з вищезазначеного, суд першої інстанції неправомірно повернув позовну заяву, чим порушив при винесенні рішення норми процесуального права, тому ухвала від 19.06.2017 р. підлягає скасуванню на підставі п.4 ч. 1 ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України, а справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Позивач в апеляційній скарзі просить задовольнити його позовні вимоги, проте зазначені вимоги задоволенню не підлягають, оскільки апеляційному перегляду підлягає ухвала про повернення позову, а не вирішення справи по суті. Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України вказані вимоги входять до компетенції суду першої, а не апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199,п.4 ч. 1 ст. 204, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2017р. по справі № 820/2507/17 скасувати.

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа: ОСОБА_1 про скасування постанови направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в силу ч. 2 ст. 211 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Зеленський В.В. Чалий І.С.
Повний текст ухвали виготовлений 08.08.2017 р.