Справа № 802/1837/16-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 серпня 2017 р. Справа № 802/1837/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справ за позовом ОСОБА_1 до Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі - Шаргородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області, відділ реєстрації актів, відповідач) про :

- визнання протиправною відмови від 21.10.2016 р. №3132-2-7/110 у внесенні змін до актового запису про народження ОСОБА_2 №62 від 12 листопада 1962 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області;

- зобов'язання в актовому записі про народження ОСОБА_2 №62 від 12 листопада 1962 року, складеному відділом реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області у графі "відомості про національність батька" зазначити національність "поляк";

Позовні вимоги мотивовані тим, що в жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області із заявою про внесення змін до актового запису про своє народження, якою просила вказати національність свого батька "поляк" . За наслідком розгляду поданої заяви, відповідачем 21 жовтня 2016 р. надано відповідь, якою у внесенні змін до актового запису №62 від 12 листопада 1962 року відмовлено.

Посилаючись на положення Закону України "Про національні меншини в Україні", позивач вважає, що вона та її нащадки мають право внести зміни до правовстановлюючих документів із зазначенням належності до польської національності. А тому звернулась з цим позовом до суду та просить зобов'язати відповідача внести зміни до актового запису.

Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши заяву (вх.№15756 від 20.07.2017 р.) про розгляд справи за її відсутності. Одночасно зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши заяву (вх.№16321 від 27.07.2017 р.) про розгляд справи за відсутності представника. Одночасно зазначив, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. При цьому, відповідачем подано письмові заперечення (вх.№27856 від 13.12.2016 р.) в яких зазначено, що в актових записах про шлюб батьків, смерть діда і баби позивачки в графі національність зазначено "українка" і "українець", а відтак підстави для внесення змін до актового позивача запису про народження щодо зміни національності батьків відсутні.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи наведену норму, заяви сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

12.10.2016 р. ОСОБА_1 звернулась із заявою до Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області із заявою про внесення змін у актовий запис №62 від 12 листопада 1962 року записавши в графу «національність батька ОСОБА_3» "поляк".

За наслідком розгляду вказаного звернення, 21 жовтня 2016 року відповідачем надано відповідь за вих. №3132-2-7/110, у підсумку якої зазначено: " в зв'язку із відсутністю актових записів з вказівкою національність Вашого батька "поляк" вважаю неможливим внести виправлення до актового запису про Ваше народження".

Не погоджуючись з відмовою у внесенні змін до актового запису, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон №2398-VI).

Так, частиною першою статті 49 ЦК України та статтями 2, 3 Закону №2398-VI визначено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Отже, походження фізичної особи є актом цивільного стану, який підлягає державній реєстрації, а також обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Державній реєстрації та внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян підлягає зміна національності фізичної особи.

Закон №2398-VI, згідно статті першої, регулює відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до частин першої, другої, третьої, п'ятої статті 9 Закону №2398-VI, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

В свою чергу, актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України..

Частиною першою статі 6 Закону №2398-VI визначені повноваження відділів державної реєстрації актів цивільного стану, до яких відноситься, зокрема, внесення змін до актових записів цивільного стану.

Частинами другою-четвертою статті 22 Закону №2398-VI встановлений спосіб реалізації повноважень відділів щодо внесення змін до актового запису. Вказано, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою:

- особи, щодо якої складено актовий запис;

- одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини;

- опікуна недієздатної особи;

- спадкоємців померлого;

- представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Окрім Закону, більш розширено відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793 (далі - Правила №96/5) та Порядок ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою КМ України №1064 від 22.08.2007 року (далі - Порядок №1064).

Так, у Правилах №96/5 містяться аналогічні Закону норми щодо порядку внесення змін до актових записів цивільного стану, а саме, відповідно до пунктів 1.14, 2.1, 2.5, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців за законом або заповітом, згідно з чинним законодавством України. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається, крім інших, особою, щодо якої складено актовий запис; спадкоємцем померлого. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника.

При цьому, згідно пункту 1.1 Правил №96/5, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до пункту 2.12 Правил №96/5, на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Керуючись вищевказаними нормами, а також з метою внесення змін до відповідних актових записів цивільного стану, позивач і звернувся з заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Однак, отримав відповідь в якій вказано про неможливість внесення змін.

В ході розгляду справи досліджено ряд документів, які, на думку позивачки, підтверджують, що вона та її батько за національністю є поляками.

Так, у записі про народження ОСОБА_2 №62 від ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначено про її батьків:

- ОСОБА_3 (батько), національність "українець";

- ОСОБА_4 (мати), національність "українка".

В записі про одруження батьків позивачки зазначено:

- "ОСОБА_3", національність "украинец";

- " ОСОБА_4 ", національність "украинка". Після реєстрації дружині присвоєно прізвище "Бондарь".

Згідно архівної довідки №07-3864/7 від 18.12.2015р., в метричній книзі про народження по селу Гибалівка Шаргородського району Вінницької області за 1922 рік є актовий запис № 45 від 28.06.1922 року дочки про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3. "Яких батьків: ОСОБА_5, 21 рік; ОСОБА_6 (так у документі), 22 роки. Національність у метричних книгах не вказувалась".

Окремо суд звертає увагу, що у метричних книгах йде мова про "ОСОБА_10", в той час, як згідно свідоцтва про народження позивачки , ім'я її батька "ОСОБА_11".

У архівній довідці №07-134/7 від 21.01.16 р. також, з посиланням на метричну книгу про народження по Шаргородському римсько -католицькому костелу за 1900 рік є запис №209 про хрещення 5 листопада 1900 року дочки на ім'я Кароліна, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с.Гибаліка. "Яких батьків: селян ОСОБА_13 та ОСОБА_7. Хрещені батьки: селяни ОСОБА_8 з ОСОБА_12, дружиною ОСОБА_9. Національність у метричних книгах не вказувалась.

Разом з тим, на думку позивачки, оскільки в документах УКДБ УРСР у Вінницькій області, зокрема у слідчій справі за 1937 рік, заведеної на ОСОБА_5, 1901 року народження, розстріляного ІНФОРМАЦІЯ_5 р. та реабілітованого висновком судової колегії в кримінальних справах ВС УРСУ від 29.04.1961 р., вказано національність поляк, а останній є батьком її батька, вона та її батьки також за національністю "поляками" .

Однак з такими доводами позивача суд не погоджується, оскільки, як видно з перелічених вище документів, батьки останньої за "національністю" зазначені "українцями". Жодних доказів на підтвердження внесення змін до відповідних актових записів щодо національності батьків та/або на підтвердження того, що вони були поляками, суду не надано.

Відповідно до роз'яснень, наведених у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" №12 від 07 липня 1995 р., питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

За сукупністю наведених обставин, враховуючи відсутність письмових документів, що б підтверджували національність позивачки та її батька "поляки" та виходячи з системного аналізу вищезазначених норм чинного законодавства, що регулює спірне питання, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати протиправною оскаржувану відмову у внесені змін до актового запису про народження ОСОБА_2. Відтак у задоволені позову в цій частині слід відмовити.

Оцінюючи позовну вимогу про зобов'язання відповідача внести зміни до відповідного актового запису, суд дійшов висновку, що в задоволенні вказаної вимоги слід відмовити з огляду на те, що така (вимога) є похідною від попередньої, яка задоволеною не підлягають, адже за відсутності необхідних документів - відсутні й підстави для внесення змін до актових записів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до статті 94 КАС України, особі, що не є суб'єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна