Справа № 757/7712/16-а
Суддя: Новак Р. В.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7712/16-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Новак Р.В.,

при секретарі Нікітіна А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва неправомірними та про скасування рішення щодо утримання 20% надміру сплачених коштів. Позов вмотивований тим, що 14.04.2011 Печерським районним судом м. Києва було винесено постанову по справі № 2-а-603/11, якою було задоволено позов, зобов?язано УПФУ в Печерському районі м. Києва провести перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням з 15.03.2010 показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік. 28.10.2015 листом № 17899/06 УПФУ в Печерському районі повідомило позивача про переплату пенсії в сумі 15726,87 грн за період 20.12.2012 по 31.10.2015. З зазначеними діями позивач не погоджується, вважає їх такими, що порушують права позивача.

В ході розгляду справи, позивач уточнила позовні вимоги та просила визнати неправомірними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виставлення переплати ОСОБА_1 за період 20.12.2012 по 31.10.2015 у сумі 15726,87 грн.; скасувати рішення комісії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про утримання надміру виплачених сум пенсій від 03.12.2015 № 20133/06, які утримуються з ОСОБА_1 по 20% щомісячно до повного погашення; повернути утримані кошти ОСОБА_1, які утримуються внаслідок виникнення переплати в зв?язку з перерахунком пенсії по рішенню суду в сумі 4344,48 грн згідно довідки б/н від 23.01.2017.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

В судовому засідання представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 14.04.2011 Печерським районним судом м. Києва було винесено постанову по справі № 2-а-603/11, якою було задоволено позов, зобов?язано УПФУ в Печерському районі м. Києва провести перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням з 15.03.2010 показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік.

24.06.2011 Головним управлінням юстиції у м, Києві на підставі поданої позивачем заяви, було відкрито виконавче провадження (ВП№ 27386076) та проведено перерахунок пенсії згідно рішення суду.

На момент виконання постанови Печерського районного суду м. Києва 2-а-603/11 від 14.04.2011, рішення набуло законної сили та не було скасовано.

Після чого, Управлінням було подано апеляційну скаргу на постанову суду по справі № 2-а-603/11, за результатом розгляду якої, колегією суду апеляційної інстанції постанову Печерського районного суду було скасовано.

За твердженням позивача, про результат прийнятого рішення Київським апеляційним адміністративним судом вона дізналась лише в 2015 році, коли отримала відповідь Управління від 30.12.2015 №242/Б-6.

28.10.2015 листом № 17899/06 УПФУ в Печерському районі повідомило позивача про переплату пенсії в сумі 15726,87 грн за період 20.12.2012 по 31.10.2015.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №»1058 від 09.07.2003 передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку .

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів га інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ст. 1215 Цивільного Кодексу України передбачено, що не підлягає зверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та :ш і грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за - відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів надміру виплачених а призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 №6-4. Згідно з п.3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Ч. 3 ст. 46 Конституції України встановлено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Іншими словами, пенсії та інші види соціальних виплат, що є єдиним джерелом існування не можуть бути нижче від прожиткового мінімуму, який встановлюється законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки при подачі позову до суду позивачем був сплачений збір на інформаційно-технічне забезпечення суду, то відповідно до ст. 88 ЦПК України його слід стягнути з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

На підставі викладеного та керуючись Рішенням Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 9, 69-71, 90, 94, 97, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії у Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виставлення переплати ОСОБА_1 за період 20.12.2012 по 31.10.2015 у сумі 15726,87 грн.

Скасувати рішення комісії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про утримання надміру виплачених сум пенсій від 03.12.2015 № 20133/06, які утримуються з ОСОБА_1 по 20% щомісячно до повного погашення.

Повернути утримані кошти ОСОБА_1, які утримуються внаслідок виникнення переплати в зв?язку з перерахунком пенсії по рішенню суду в сумі 4344,48 грн згідно довідки б/н від 23.01.2017

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі на користь ОСОБА_1 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 21 копійок у відшкодування судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя Р.В. Новак