Справа № 822/1849/17
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1849/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіСалюка П.І.
при секретаріДубіній Н.Ю.
за участі:позивача та представника позивача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби в якому просить: визнати незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської Аліни Леонідівни щодо повернення виконавчого листа №822/2196/16, виданого Хмельницьким окружним адміністративним судом 24 травня 2017 року без прийняття до виконання та зобов'язати державного виконавця прийняти до виконання вказаний виконавчий документ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду по справі №822/2196/16 направив до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби заяви про прийняття до примусового виконання рішення та виконавчі листами видані Хмельницьким окружним адміністративним судом 24 травня 2017 року.

Проте, отримав Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та на думку позивача без належного обґрунтування підстав повернення виконавчого документу.

Такі дії державного виконавця, як і його обґрунтування позивач вважає незаконним та безпідставним, а тому змушений оскаржувати їх до суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідач причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача відповідно до положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши доводи позивача та його представника, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року по справі №822/2196/16, зміненою постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року, адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано накази заступника голови комісії з реорганізації Дерпродспоживслужби ОСОБА_5 №1066-к від 03 жовтня 2016 року та №1070-к від 02 листопада 2016 року. Поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника управління безпечності харчових продуктів та ветеринарії Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області з 12 жовтня 2016 року. Зобов'язано Державну ветеринарну та фітосанітарну службу України виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 жовтня 2016 року по 30 січня 2017 року включно. Допущено до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді і виплати йому середнього заробітку за один місяць у розмірі 11 079 грн. 21 коп.

24 травня 2017 року Хмельницьким окружним адміністративним судом на виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист, який позивач разом із заявою про прийняття до примусового виконання направив поштою до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

14 червня 2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською Аліною Леонідівною винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №20.1/54114487/3 від 14 червня 2017 року.

Як вбачається з вказаного повідомлення, підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання державний виконавець зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

За пред'явленим на виконання виконавчим документом передбачено зобов'язання вчинити дії та поновлення на посаді, що відповідно до вимог Закону провадиться у різний спосіб.

Непогоджуючись з таким повідомленням та його обґрунтуванням, вважаючи дії відповідача незаконними та безпідставними позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону №1404-VIII у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до п.6 ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

У виконавчому листі, який є предметом розгляду цієї справи зазначений один боржник - Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, котрий і повинен виконати рішення суду.

Таким чином, суд не встановив невідповідності виконавчого документа вимогам ст.4 Закону, не наведені такі підстави і державним виконавцем у повідомленні про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №20.1/54114487/3 від 14 червня 2017 року.

Отже, державним виконавцем було порушено норми Закону №1404-VIII та безпідставно повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання.

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідні дії є частиною процесу реалізації повноважень, наданих органу примусового виконання рішень. Результатом реалізації цих повноважень є прийняття рішення, яке породжує юридичні наслідки. Отже, виключно результат реалізації повноважень державного органу, а не процес реалізації її повноважень, мав би бути об'єктом судового оскарження, а тому на думку суду у задоволенні позовної вимоги про визнання незаконними дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської Аліни Леонідівни щодо повернення виконавчого листа №822/2196/16 слід відмовити.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З метою повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 14 червня 2017 року за №20.1/54114487/3, прийняте головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування. Зокрема, такого висновку дотримується також й Європейський суд з прав людини у справі "East/West Alliance Limited проти України" від 23 січня 2014 року.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Враховуючи зазначене, суд вважає, що іншу позовну вимогу про зобов'язання державного виконавця прийняти до виконання виконавчий документ слід задоволити.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при винесені оскарженого повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 14 червня 2017 року за №20.1/54114487/3 державним виконавцем було порушено норми Закону №1404-VIII та безпідставно повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, відтак адміністративний позов ОСОБА_3 слід задоволити частково.

Керуючись ст.ст.11, 71, 86, 158-163, 254, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 14 червня 2017 року прийнятого головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби по виконавчому листу №822/2196/16 виданий Хмельницьким окружним адміністративним судом 24 травня 2017 року.

Зобов'язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби прийняти до виконання виконавчий лист №822/2196/16 виданий Хмельницьким окружним адміністративним судом 24 травня 2017 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 02 серпня 2017 року

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя П.І. Салюк