Справа № 813/2957/16
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/6014/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Судової-Хомюк Н.М., Глушка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.04.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05.09.2016 року звернувся до суду з уточненим позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №112 від 28.01.2016 року в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби, визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №45 о/с від 05.02.2016 року в частині звільнення позивача зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 06.02.2016 року, поновити його на посаді оперуповноваженого Сокальського відділення поліції Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 07.02.2016 року, стягнути з відповідача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 07.02.2016 року до дати прийняття рішення судом по суті.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13.04.2017 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Головне управління Національної поліції у Львівській області подало апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 09.04.1997 року, а з 07.11.2015 року в поліції по день звільнення на посаді оперуповноваженого Сокальського відділення поліції Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі Сокальський ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області).

15.01.2016 року до ГУНП у Львівській області надійшла інформація про те, що Червоноградською місцевою прокуратурою Львівської області цього ж дня розпочато кримінальне провадження №0000002 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України. Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за заявою гр.ОСОБА_3 по факту заподіяння йому тілесних ушкоджень гр.ОСОБА_1 Фабула: 15.01.2016 року, близько 16 год. 00 хв, в приміщенні кафе-бар «Віраж» невідома особа, одягнена у формений одяг працівників поліції, безпричинно нанесла відвідувачу вказаного закладу гр.ОСОБА_3 два удари кулаком правої руки у праву частину обличчя, внаслідок чого останній впав та пошкодив собі ліве коліно і відчув сильний фізичний біль.

Крім цього, 15.01.2016 року Червоноградською місцевою прокуратурою Львівської області розпочато кримінальне провадження №0000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України. Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за заявою гр.ОСОБА_4 по факту заподіяння йому тілесних ушкоджень гр.ОСОБА_1

У звязку із наведеними обставинами, на виконання підпунктів 2.1, 2.2.2 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 року №230, начальником ГУНП у Львівській області полковником поліції ОСОБА_5 видано наказ від 15.01.2016 року №44 «Про призначення службового розслідування».

На підставі цього наказу, старший інспектор з ОД УКЗ ГУНП у Львівській області підполковник поліції ОСОБА_6 провів службове розслідування, за наслідками якого 22.01.2016 року складено та затверджено висновок. Згідно з яким, встановлено, що 15.01.2016 року, близько 16 год. 00 хв., гр.ОСОБА_3 перебував в кафе-барі «Віраж» у м. Червоноград. Виходячи з даного кафе, у коридорі зустрів невідомого чоловіка, як зясувалось пізніше позивача, який був одягнений у формений одяг працівника міліції. ОСОБА_1 щось сказав ОСОБА_3 та безпричинно наніс йому тілесні ушкодження. На місце події ОСОБА_3 викликав працівників поліції Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області, які запросили майора поліції ОСОБА_1 у відділ поліції. ОСОБА_3 звернувся до Червоноградської ЦРЛ, де йому установлено діагноз «забій м'яких тканин голови, забій лівого коліна».

Також установлено, що після вчинення неправомірних дій майором поліції ОСОБА_1 по відношенні до гр.ОСОБА_3, останній зателефонував своєму знайомому гр.ОСОБА_7 У подальшому, ОСОБА_7 разом з працівниками поліції Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області та майором поліції ОСОБА_1 прибули у приміщення Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області. У коридорі вказаного підрозділу під час розмови гр.ОСОБА_7 з позивачем, останній наніс ОСОБА_7 удари в область голови та плеча. Гр.ОСОБА_7 звернувся до Червоноградської ЦРЛ, де йому після надання медичної допомоги установлено діагноз «забій м'яких тканин голови зліва, забій правого плечового суглобу».

Службовим розслідуванням встановлено, що майор поліції ОСОБА_1 знаходився поза службою (після чергування в складі СОГ з 08 год. 00 хв. 14.01.2016 року до 08 год. 00 хв. 15.01.2016), в форменому одязі, без вогнепальної зброї. Від проходження медичного огляду для встановлення стану сп'яніння у присутності понятих відмовився. Причину відмови пояснив тим, що більше двох годин в кабінеті №12 Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області перебував у кайданках. Вказане підтверджується записами, викладеними у листі Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області від 15.01.2016 року, адресованому головному лікарю Червоноградської ЦМЛ. Окрім цього, працівниками Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області складено акт від 15.01.2016 року №254/13-2016 про те, що 15.01.2016 року о 19 год. 30 хв. оперуповноважений Сокальського ВП ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння, з наступними ознаками такого: різкий запах алкоголю з рота, почервоніння очей, збуджений стан, агресивна поведінка. Копії згаданих листа та акта долучені до матеріалів справи.

Як вказано у висновку службового розслідування, згідно відео яке наявне в матеріалах справи вбачається, що дійсно позивач перебував поблизу входу в бар, у формі працівника міліції, поверх якої одягнута цивільна куртка. Його жестикуляція та координація рухів є порушеною, як і мовлення, вочевидь унаслідок перебування у стані алкогольного сп'яніння. При спілкуванні з громадянами та працівниками поліції він вживав ненормативну, нецензурну лексику, перебував у агресивному та збудженому стані, погрожував фізичною розправою та завдав ударів ОСОБА_7, а також намагався вдарити ОСОБА_8

Під час проведення службового розслідування, з метою зясування всіх обставин подій були опитані наступні особи: гр.ОСОБА_3, гр.ОСОБА_7І, гр.ОСОБА_8 (журналіст юридично-правової газети «ДК Захід», депутат Червоноградської міської ради), майор поліції ОСОБА_1, старший інспектор-черговий Червоноградського ВП ГУНП майор поліції ОСОБА_9, помічник чергового Червоноградського ВП ГУНП старший сержант поліції ОСОБА_10, інспектор Червоноградського ВП ГУНП капітан поліції ОСОБА_11, начальник відділу Червоноградського ВП ГУНП капітан поліції ОСОБА_12, слідчий Червоноградського ВП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_13, оперуповноважений Червоноградського ВП ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_14, гр.ОСОБА_15 Крім цього, в процесі проведення службового розслідування були опитані працівники Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області, а саме: помічник чергового старший сержант поліції ОСОБА_16, водій-поліцейський сержант поліції ОСОБА_17, старший інспектор майор поліції ОСОБА_18, слідчий капітан поліції ОСОБА_19, котрі разом з майором поліції ОСОБА_1 перебували в складі слідчо-оперативної групи в ніч на 15.01.2016 року. Копії пояснень вищеназваних осіб містяться у матеріалах справи.

Опитаний начальник Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП підполковник поліції ОСОБА_20 повідомив, що 15.01.2016 року знаходився на оперативній нараді в ГУНП та від чергового отримав доповідь про те, що оперуповноважений Сокальського ВП майор поліції ОСОБА_1 затриманий громадськими активістами у м. Червоноград за перебування у нетверезому стані. У вказаний час ОСОБА_1 був поза службою, а саме після добового чергування. ОСОБА_20 доповів отриману інформацію керівництву ГУНП та направився до Червоноградського ВП, однак, станом на момент приїзду, ОСОБА_1 вже не було, оскільки він не затримувався. У подальшому йому стало відомо, що відомості про спричинення позивачем тілесних ушкоджень громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_7 внесені органами прокуратури до ЄРДР.

У підсумку службового розслідування зазначено, що оперуповноважений Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_1, грубо порушуючи вимоги ст.ст.6, 7, 8, 18, 30 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст.1, 2, 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, будучи працівником поліції та перебуваючи у форменому одязі, з явними ознаками алкогольного спяніння, грубо порушуючи обов'язки поліцейського, 15.01.2015 року, близько 16 год. 00 хв., перебуваючи в барі «Віраж», що по вул. Шевченка, 4 у м. Червоноград, вчинив конфлікт з гр.ОСОБА_3, в ході якого завдав двох ударів останньому в обличчя. У подальшому, в приміщенні Червоноградського ВП ГУНП завдав двох ударів громадському активісту та по сумісництву помічнику народного депутата України гр.ОСОБА_7, котрий разом з громадянином ОСОБА_8 прибув на повідомлення гр.ОСОБА_3 та вимагав від ОСОБА_1 представитися і пред'явити службове посвідчення поліцейського. Вказане, як наслідок, призвело до надзвичайної події внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Відповідач вважає, що такими протиправними діями ОСОБА_1 підірвав авторитет органів поліції, сформував негативну думку про поліцію та дискредитував звання працівника поліції. Допущенні порушення, як слідує зі змісту цього висновку, стали можливими унаслідок особистої недисциплінованості позивача та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства.

За наслідками проведеного службового розслідування, за грубі порушення службової дисципліни, Дисциплінарного статуту ОВС України, Закону України «Про Національну поліцію», що виразилося у недотриманні прав і свобод людини, ігноруванні принципів діяльності поліції, законності, порушенні обов'язків поліцейського,які проявились у вчиненні конфлікту з громадянами та громадськими активістами та призвели до заподіяння їм тілесних ушкоджень і як наслідок призвели до надзвичайної події, на оперуповноваженого Сокальського ВП Червонограського ВП ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції.

Після затвердження висновку службового розслідування, т.в.о. ГУНП у Львівській області видано наказ від 28.01.2016 року №112 «Про надзвичайну подію за участі працівника Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП та притягнення винного до дисциплінарної відповідальності», згідно якого на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Відповідальним за ознайомлення з даним наказом призначено начальника Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП ОСОБА_20

Після надходження наказу ГУНП у Львівській області від 28.01.2016 року №112 до місця проходження позивачем служби, начальником Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП ОСОБА_20 було вжито заходів для ознайомлення позивача з його змістом, про що складено акт від 08.02.2016 року №935/14, копія якого долучена до матеріалів справи. Зі змісту цього акта слідує, що працівники Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 у телефонному режимі повідомили ОСОБА_1 про необхідність його прибуття до Сокальського ВП Червоноградського відділу поліції ГУНП у Львівській області для ознайомлення з наказом ГУНП у Львівській області від 28.01.2016 року №112. На пропозицію прибути позивач категорично відмовився, причини відмови не повідомив.

05.02.2016 року ГУНП у Львівській області видано наказ №45 о/с, згідно якого майора поліції ОСОБА_1 /М-062533/, оперуповноваженого Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП, звільнено зі служби в поліції з 06.02.2016 року, за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» /у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби/. Підстава: наказ ГУНП від 28.01.2016 року №112.

05.02.2016 року на адресу позивача ГУНП у Львівській області надіслав письмове повідомлення про звільнення його зі служби в поліції та необхідність прибуття в управління кадрового забезпечення ГУНП у Львівській області для отримання трудової книжки.

10.02.2016 року працівниками ГУНП у Львівській області (ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25М.) в телефонному режимі повідомлено позивача про необхідність прибути в управління кадрового забезпечення ГУНП у Львівській області для ознайомлення з наказом ГУНП №45 о/с від 05.02.2016 року та отримання його копії. Однак, як свідчить акт №295/13/04/19-2016 від 10.02.2016 року, ОСОБА_1 від пропозиції прибути відмовився, не повідомивши при цьому жодної причини неприбуття.

15.02.2016 року відповідач повторно надіслав на адресу позивача письмове повідомлення аналогічного змісту.

У матеріалах справи міститься довідка про доходи від 20.01.2017 року №13, видана ГУНП у Львівській області, з якої видно, що 26.02.2016 року позивачу, який звільнений з 06.02.2016 року, на картковий рахунок ПАТ КБ «Приват Банк» востаннє перераховано грошове забезпечення в сумі 2301,50 грн. (в т.ч. грошове забезпечення і компенсація за невикористану відпустку у кількості 5 календарних днів).

Позивач стверджує, що про існування спірних наказів дізнався лише 11.08.2016 року, отримавши письмову відповідь на його заяву від 19.07.2016 року, копію витягу з наказу від 05.02.2016 року №45 о/с, трудову книжку та військовий квиток. В той же час зазначив, що жодних інших поштових повідомлень від ГУНП у Львівській області з повідомленням про його звільнення, за період з 05.02.2016 року по 11.08.2016 року, не отримував.

Позивач вважає, що оскаржувані рішення ГУНП у Львівській області від 28.01.2016 року №112 «Про надзвичайну подію за участі працівника Сокальського ВП Червоноградського відділу поліції ГУНП та притягнення винного до дисциплінарної відповідальності» та від 05.02.2016 року №45 о/с «По особовому складу» є неправомірними, оскільки при їх прийнятті не надано належної оцінки всім обставинам, що слугували підставою їх прийняття. А, окрім того, звільнення зі служби в поліції відбулось під час тимчасової непрацездатності позивача, що поряд з іншим, на його думку, також свідчить про протиправність дій відповідача. Наведене і зумовило звернутися з даним позовом до суду.

Так, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII, який згідно з пунктом 1 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень цього Закону набрав чинності з 7 листопада 2015 року.

Згідно із частиною 2 статті 19 цього Закону підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно із пункту 9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 року № 901-VIII до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут), затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Частиною першою статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено підстави звільнення поліцейських зі служби в поліції.

Зокрема, пунктом 6 частини 1 вказаної статті визначено як підставу звільнення, реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Положення Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ (далі - Дисциплінарний статут), затверджене Законом України від 22.02.2006 №3460-ІV (надалі - Дисциплінарний статут) визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів. Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Згідно із статтею 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Частини 1, 2 статті 5 Дисциплінарного статуту встановлюють, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту встановлюється, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту на ocіб рядового i начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ, згідно з цим Статутом. Звільнення зi служби осіб рядового i начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, як вид дисциплінарного стягнення передбачено пунктом 6 частини першої статті 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та відповідно до статті 14 цього Закону є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Стаття 14 Дисциплінарного статуту передбачає, що про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис, у разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службових розслідувань визначений Інструкцією про Порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом МВС України №230 від 12 березня 2013 року зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за №541/23073.

У постановах Верховного Суду України від 29 вересня 2015 року (справа №21-1288а15) та від 20 жовтня 2015 року (справа №21-2103а15) зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов'язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред'являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Окрім того, наказом Міністерства внутрішніх справ України 28.04.2016 № 326, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 за №778/28908 затверджено Правила етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС.

За змістом пункту 2 ці Правила як зібрання основних професійно-етичних норм визначають для працівників МВС принципи етики, якими є: служіння державі і суспільству; гідна поведінка; доброчесність; лояльність; політична нейтральність; прозорість і підзвітність; сумлінність.

Зокрема, за своє суттю гідна поведінка це повага до гідності інших осіб; ввічливість та дотримання високої культури спілкування; доброзичливість і запобігання виникненню конфліктів у стосунках з громадянами; недопущення, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС.

Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ затверджена наказом МВС України від 12.03.2013 № 230, (далі - Інструкція), згідно до пункту 2.1 якої підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС (особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України - тут і далі) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Відповідно до підпунктів 2.2.2, 2.2.3. пункту 2.2 Інструкції № 230 службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником, зокрема, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою РНС кримінальне правопорушення, у разі повідомлення особі РНС про підозру в учиненні нею кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 5.4 Інструкції якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Приписами підпункту 6.3.6 пункту 6.3 Інструкції № 230 визначено, що до прав особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування належить оскарження рішення, прийнятого за результатами службового розслідування, у строки та в порядку, що визначені законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вищезазначених нормативно-правових актів, наказом ГУ НП у Львівській області №44 від 15.01.2016 року було призначено проведення службового розслідування, яке не оскаржувалось позивачем та проведене з належним дослідженням всіх доказів.

Колегія суддів вважає, що при звільненні позивача зі служби в поліції відповідачем було враховано тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено, шкоду, заподіяну авторитету поліції, а також встановлено несумісність подальшого проходження позивачем служби в поліції, а оскаржувані накази прийняті відповідачем у межах власних повноважень.

Верховний суд України в абзаці другому пункту 25 постанови Пленуму від 6 листопада 1992 року № 6 (зі змінами і доповненнями) «Про практику розгляду судами трудових спорів» вказав, що нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп'яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.

Судом встановлено, що працівниками Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області складено акт від 15.01.2016 року №254/13-2016 про те, що 15.01.2016 року о 19 год. 30 хв. оперуповноважений Сокальського ВП ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння, з наступними ознаками такого: різкий запах алкоголю з рота, почервоніння очей, збуджений стан, агресивна поведінка. Копії згаданих листа та акта долучені до матеріалів справи та досліджені судом, про що і сам позивач не заперечує.

Щодо доводів апелянта про перебування його на лікарняному під час винесення наказу № 112 від 28.01.2016 та наказу №45 о/с від 05.02.2016 року колегія суддів дійшла висновку, що позивач своєчасно не повідомляв та не надавав доказів перебування його на лікарняному, листок непрацездатності не був ним пред'явлений та поданий належним чином за місцем служби. Також відповідно до акту №935/14 від 08.02.2016 року ОСОБА_1 ознайомлено із наказом від 28.01.2016 року №112 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції в телефонному режимі на що він категорично відмовився прибути у визначене місце, причини відмови не повідомив. 10.02.2016 року працівниками ГУНП у Львівській області (ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25М.) в телефонному режимі повідомлено позивача про необхідність прибути в управління кадрового забезпечення ГУНП у Львівській області для ознайомлення з наказом ГУНП №45 о/с від 05.02.2016 року та отримання його копії. З акту №295/13/04/19-2016 від 10.02.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 від ознайомлення з наказом №45 о/с від 05.02.2016 року відмовився, причини відмови не повідомив. Про перебування на лікарняному працівників ГУНП у Львівській області не повідомив.

Колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем згідно з вимогами чинного законодавства проведено службове розслідування, за наслідками проведення якого встановлено факт грубого порушення позивачем дисципліни, на ОСОБА_1 було правомірно накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з поліції, а тому позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Згідно із підпунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.04.2017 року у справі №813/2957/16 скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді Н.М. Судова-Хомюк

ОСОБА_26

Повний текст постанови виготовлено 01.08.2017 року