Справа № 330/1474/17
Суддя: Гусарова В. В.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

iменем України

2-а/330/19/2017

Справа № 330/1474/17

"08" серпня 2017 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі суду:

головуючого судді Гусарової В.В., при секретарі Колєдаєвої Л.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Якимівка Запорізької області в залі суду № 2 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектора ДПП Мелітопольского ВП старшого сержанта поліції Паскова Олексія Олександровича про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

встановив:

25.07.2017 р. до Якимівського районного суду Запорізької області зверну якась ОСОБА_1 з позовом про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому вказала, що 17 травня 2017 року позивачу стало відомо, щодо наявності відносно мене постанови про адміністративне правопорушення ПС2 № 439976 від 01 листопада 2016 року, яка була складена поліцейським сектору ДПП Мелітопольського ВП старшим сержантом поліції Пасковим Олексієм Олександровичем.

Згідно вказаної постанови мене притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн., за те що я нібито 01 листопада 2016 року о 16 годині 40 хвилин керуючи автомобілем ВМW 5250, номерний знак НЕ0680 з державними номерними знаками SК7777G, які не належать даному транспортному засобу, чим порушила вимоги п. 2.9 ПДР України.

Вважаю, що Пасков О.О. своїми діями, як посадова особа, порушив вимоги адміністративного кодексу України. Постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню з таких підстав.

Так, складаючи постанову поліцейський сектору ДПП Мелітопольського ВП Пасков О.О. не прийняв до уваги мої усні пояснення та без складання протоколу, виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС2 № 439976, за порушення вимог п. 2.9 ПДР, визнавши мене винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.б ст. 121 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 170 гривень.

При цьому позивач пояснила інспектору, що не заперечую той факт, що керувала автомобілем ВМW 5250, номерний знак НЕ0680 з державними номерними знаками SК7777G, які не належать даному транспортному засобу, однак позивач не згодна, що вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП, оскільки вона пояснила інспектору, що інший номерний знак встановив її чоловік, щоб зробити фото авто з цими номерними знаками про що її не повідомив. Вказані номерні знаки , які належать цьому автомобілю він назад не встановив та не попередив її про ці обставини. Після цього вона поїхала на цьому автомобілі не звернувши уваги, що на ньому знаходяться інші номерні знаки.

Таким чином, позивач фактично не визнала себе винною у вчиненому правопорушенні.

Позивач зазначила, що ніяких документів в тому числі постанови, щодо притягнення її до адміністративної відповідальності вона не підписувала та інспектором копій цих документів їй вручено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зіст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи

винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, згідно із п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283,284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В зв'язку з тим, що правила дорожнього руху позивач, як вона вважає, не порушувала, та не погодилася з рішенням інспектора, то у відповідності до ч. 4 ст. 258 КупАП вимовила вимоги про складання протоколу про скоєння адміністративного правопорушення, що в даному випадку є обов'язковим, в якому б вона мала право викласти обставини, які відбувалися на справді, що в свою чергу також могли підтвердити свідки, які перебували разом зі нею в транспортному засобі. Однак, інспектор проігнорував її законні вимоги, відмовився складати протокол, допитати її та свідків які перебували з нею в транспортному засобів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюють протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою, якою ведеться провадження, оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадку, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права, передбачені статтями 55, 56,59,63 Конституції України, статтею 268 КУпАП. повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП. про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також цими особами. До протоколу долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи).

Таким чином, інспектор діяв упереджено та не з'ясувавши всіх обставин, порушивши порядок складання адміністративних матеріалів, чітко передбачений ч.4.ст. 258 КУпАП, порушивши її законні права, не надавши можливість надати пояснення та докази, незаконно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення, не з'ясувавши всіх обставин та не довівши мою винуватість у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

У позові позивач просила визнати незаконною та скасувати вищевказану постанову.

У судове засідання позивач не з'явилась та надав заяву, у якій просив розглянути справу без її участі, позов підтримує у повному обсязі, надали документи, що обґрунтовують поважність причини пропуску строку на оскарження.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень до суду не надав..

У відповідності до ст.41 ч.1 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Таким чином, судом було встановлено:

Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 08.08.2017 р. було поновлено строк на оскарження позивачу.Як вбачається з матеріалів справи позивач. 01 листопада 2016 року о 16 годині 40 хвилин керуючи автомобілем ВМW 5250, номерний знак НЕ0680 з державними номерними знаками SК7777G, які не належать даному транспортному засобу. Факт проїзду на автомобілі з неналежними йому номерами позивач визнає в адміністративному позові.Позивач вказує, що вказані дії здійснив неумисно ( не знаючи, що номери були змінені), а тому позивач вважає, що він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення ПС2 № 439976 від 01 листопада 2016 року, яка була складена поліцейським сектору ДПП Мелітопольського ВП старшим сержантом поліції Пасковим Олексієм Олександровичем позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн.

У позові позивач просив суд при вирішенні справи врахувати статтею 268 КУпАП, так як постанова про притягнення до відповідальності була винесена на місці вчинення правопорушення, а не за місцезнаходженням ДАІ.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278,279,280 КУпАП.

У відповідності до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена статтею 121 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Таким чином постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП.

На цих підставах ,вищевказані процедурні порушення є, за думкою суду, підставою для задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.121 ч.6, 257,258,268,276-280 КУпАП, ст. ст. 9-12, ст. 71ч.1,2; 159-163 КАС України, суд

Постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського сектора ДПП Мелітопольского ВП старшого сержанта поліції Паскова Олексія Олександровича про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення. - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне

правопорушення ПС2 № 439976 від 01 листопада 2016 року поліцейського сектора ДПП Мелітопольського ВП старшого сержанта поліції Паскова Олексія Олександровича відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП та вказану адміністративну справу закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Якимівський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови .

Суддя : Гусарова В.В.