Справа № 754/4532/17
Суддя: Шевчук О. П.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/418/17
Справа №754/4532/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 серпня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Шевчука О.П.

при секретарі Бойко Т.О.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні їй пенсії по втраті годувальника, у відповідності до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та просила зобов'язати відповідача призначити таку пенсію з 13.02.2017 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_2, який перебував на обліку у відповідача та отримував пенсію по інвалідності, призначену згідно ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пенсію чоловіку позивача було призначено відповідно Довідки від 02.12.1998 року № 08-3/29 , виданої Акціонерною судноплавною компанією «Укррічфлот» із урахуванням середньомісячного коефіцієнту заробітної плати у розмірі 16, 22346 та середньомісячного заробітку померлого годувальника в розмірі 15068 грн. 51 коп.

13.02.2017 року вона звернулась до відповідача з заявою про переведення ї на пенсію чоловіка по втраті годувальника, на що отримала відмову з посиланням на відсутність первинних документів щодо нарахування заробітку її чоловіка за виконання робіт в зоні відчуження.

Вважаючи таке рішення протиправним та зазначаючи, що пенсія чоловіку була призначена та в його пенсійній справі знаходяться всі необхідні документи позивач просить суд позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з наведених в заяві підстав.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, зазначивши, що рішення УПФУ ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представників сторін у справі та дослідивши письмові докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, отримує пенсію за віком відповідно ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», є вдовою померлого ліквідатора внаслідок аварії Чорнобильської катастрофи.

Позивач звернулась до відповідача з заявою про перехід на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але отримала відмову в переведенні на таку пенсію з підстав того, що відсутні первинні документи.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, в тому числі, органів державної влади.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Розділ 8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3 і 4.

Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Як встановлено судом, чоловік позивача - ОСОБА_2 був учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копіями документів, наявних у матеріалах справи.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», - пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, у розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника.

До непрацездатних членів сім'ї померлого годувальника належать особи, зазначені у ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09 березня 1988року передбачено, що основним документом, що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо в зоні відчуження є довідка форми №122, яка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV. Відповідно до п. 16 розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону до приведення законодавства у відповідність з цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Так, частиною 1 статті 36 вказаного Закону визначено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 зазначеного Закону, а саме після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно п.13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», - у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до різних законів про пенсійне забезпечення, за її вибором, призначається одна пенсія.

Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005р. №22-1, зареєстрованою Міністерством юстиції України 27.12.2005р. за №1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій.

Пунктом 7 вказаної Постанови передбачений перелік документів, які мають надаватися заявником з заявою про призначення пенсії за віком, а п. 10 цієї Постанови, встановлено, що до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах «б» - «в» пункту 7 цього Порядку.

Таким чином, документи, ненадання яких позивачем і стало підставою для відмови у переведенні її на пенсію по втраті годувальника, і зазначені у відповіді та запереченнях відповідача, (первинні підтверджуючі документи щодо населеного пункту, в якому працював померлий годувальник, тарифні ставки та табель обліку робочого часу, не завірений організацією, в складі якої проводилися роботи в зоні відчуження), передбачені підпунктом «г» пункту 7 Порядку, а не підпунктами «б»-«в» п. 7, як передбачає Порядок.

Крім того, відповідач мав право уточнити для нього спірні питання, однак цим правом не скористався, в наслідок чого порушив право позивача у призначенні пенсії.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності.

За таких обставин, рішення відповідача щодо відмови позивачу у переведенні її на пенсію по втраті годувальника, є таким, що прийняте поза межами повноважень та у спосіб, який не передбачений діючими Законами України, тобто таким, що суперечить ст. 19 Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладено та керуючись ст. ст. 8-13, 18,19, 104 - 106 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови ОСОБА_1 в призначення пенсії по втраті годувальника.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити, нарахувати та виплачувати з 13.02.2017 року ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно Довідки від 02.12.1998 року № 08-3/29 , виданої Акціонерною судноплавною компанією «Укррічфлот» із урахуванням середньомісячного коефіцієнту заробітної плати у розмірі 16, 22346 та середньомісячного заробітку померлого годувальника в розмірі 15068 грн. 51 коп.

Судові витрати, понесені позивачем при звернені до суду стягнути з Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя