Справа № 404/2982/17
Суддя: Завгородній Є. В.
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/2982/17
Номер провадження 2-а/404/352/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого судді Завгороднього Є.В.,

при секретарі судових засідань Ткачук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Кропивницькому, матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 про визнання протиправними дій інспектора поліції, визнання незаконною та скасування постанови інспектора Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому. Просить: визнати дії інспектора поліції протиправними, у зв'язку з чим визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення про застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу за обвинуваченням у вчиненні адміністративного проступку по ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Представник позивача в суді вимоги підтримав. В обґрунтування зазначив, що транспортний засіб не заводився, тому позивач зупинився вимушено, через технічну несправність.

Відповідач інформувався, не зявився, його неявка не перешкоджає у вирішенні вимог заявлених позивачем.

Вивчивши зміст і підстави заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, з»ясовано наступні факти і відповідні їм правовідносини:

Відповідач правильно встановив, що підтверджується переглянутими в судовому засіданні файлами відеозапису про те, що: 05 травня 2017 року інспектор виніс оскаржувану позивачем постанову в справі про адміністративне правопорушення, в якій вірно зазначив, що того ж дня о 13 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21112», державний номерний знак НОМЕР_1, допустив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34. поруч з будівлею будинку, 36 по вулиці Велика Перспективна в місті Кропивницькому, тобто порушив п.п. 8.4.(в). Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, у зв'язку із чим до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 15.1, 15.2 Правил передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Заборонні дорожні знаки п.8.4.(в) ПДР, запроваджують або скасовують певні обмеження у русі. Дорожній знак 3.34 "Зупинку заборонено". Забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів.

Наведені пункти Правил у поєднанні з встановленими судом спірними правовідносинами, свідчать, що транспортний засіб під керуванням позивача в режимі реального часу не був обладнаний розпізнавальним знаком «таксі», тобто зазначене авто не мало права зупинки в зоні дії знаку «Зупинку заборонено».

Зміст переглянутих в судовому засіданні файлів відеозапису спростовує припущення ОСОБА_2 про вимушеність його зупинки через технічну несправність керованого ним авто. Суд так вважає з огляду на наступні обставини:

З початку відеозапису видно і чути, як невстановлена особа-знайомий водія, визнає факт порушення зупинки та пояснює проступок тим, що необхідно було зайти поруч в двір. Такі вільні покази незацікавленої особи переконують суд в тому, що насправді водій чекав пасажира в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена». Також з відео убачається, що як тільки інспектор поліції наблизився до водія, який сидів за кермом в салоні автомобіля, останній одразу намагався відїхати, але відповідач йому заборонив це робити, тобто транспортний засіб позивача був технічно справний.

На відео водій упевненими підготованими діями демонструє технічну можливість запуску двигуна через відкритий мотороний відсік автомобіля. Але, такі його маніпуляції не виключають можливість початку штатного запуску двигуна, шляхом поміщення ключа та обернення його в замку запалювання. Тобто водій відволікає увагу на сторонні обставини, в той час як на місці порушення та в суді не надав доказів, що його автомобіль насправді мав технічну несправність.

Самостійною підставою відмови у позові є невикнання ОСОБА_2 імперативних вимог п. 9.9.(а). ПДР, оскільки аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі. Разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах (п. 9.10.(б). ПДР)

Таким чином, в суді досліджена сукупність переконливих фактів порушення водієм правил зупинки, а саме: знайомий позивача визнає перед поліцейським незаконності зупинки; водій намагався одразу відїхати з місця зупинки; позивач не довів вимушеної зупинки; не були ввімкнені сигнали аварійної світлової сигналізації та не встановлений знак аварійної зупинки. Позивач цих імперативних вимог Правил дорожнього руху не дотримався, що утворює склад закінченого адміністративного правопорушення.

Згідно змісту ч. 1 ст. 122 КУпАП, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, зупинки, стоянки, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. п.2, 5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто інспектор правомірно діяв у спосіб передбачений Законом. У свою чергу законодавець не встановив прямої заборони так вчинити. При вирішенні питання про винуватість чи відсутність вини, не є визначальним було це місце вчинення проступку чи місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення. Ця правова термінологія не впливає на вирішення справи про адміністративне правопорушення і не звільняє винну особу від відповідальності та застосування до неї адміністративного стягнення.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення ; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту переглянутого відео убачається, що позивачу було роз'яснено положення ст.ст. 307, 308 КУпАП та права передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно ст.ст.287-289 КУпАП, тобто право на захист не порушено. Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов'язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб'єкта владних повноважень.

На відео зафіксований позивач, який перебуває за кермом припаркованого автомобіля, не заперечує що зупинка мала місце в зоні дії заборонного знаку.

За правовою характеристикою, правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУПАП вважається закінченим з моменту невиконання вимог дорожнього знаку. Таким чином наступні дії порушника не мають значення і не впливають на кваліфікацію.

Приймається до уваги і п. 1 ПДР-терміни, що водій зобов'язаний обрати безпечну швидкість руду, для того щоб він, як водій мав змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, тобто мати змогу розрізняти зображення дорожніх знаків. А також п.п. 2.9.(б), згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу. Можливі: вади, втома, зниження реакції та уваги чи відволікання, не є розумним виправданням порушень вимог заборонного дорожнього знаку.

Висловлені позивачем заперечення доказами не підтвердженні та розцінюються як спроба ввести суд в оману. Наведені правові норми та обставини, переконують суд в обґрунтованості та правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 122 КУпАП, наявності складу вчиненого нею адміністративного правопорушення, що підтверджується належними і допустимими доказами, встановленими шляхом повного, всебічного та об'єктивного з'ясування компетентним суб'єктом владних повноважень всіх обставин справи. Факт вчинення правопорушення підтверджується змістом файлів відеозапису . З урахуванням наведених обставин, суд погоджується з висновком інспектора поліції про наявність в діях позивача складу правопорушення, тобто інспектор діяв у межах та у спосіб передбачені чинним законодавством, а постанова про адміністративне правопорушення за формою відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 про визнання дій інспектора поліції протиправними, визнання незаконною та скасування постанови від 05 травня 2017 року, оформлену інспектором Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому, Щербаком Ярославом Олександровичем, в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Є. В. Завгородній