Справа № 804/5633/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2016 р. Справа № 804/5633/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Черніженко К.Е.,
представника позивача: Талоконова К.В.,
представника відповідача: Кекуатової Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу
за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпрополімермаш»
до Дніпропетровської митниці ДФС
про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-
Публічне акціонерне товариство «Дніпрополімермаш» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпропетровської митниці ДФС, в якій просило визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 17.02.2016р. №110000011/2016/500002/2.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначалося, що підприємством для митного оформлення і підтвердження заявленої митної вартості товару надано належні та достатні документи для застосування основного методу визначення митної вартості, які в повній мірі підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають протиріч та розбіжностей, дозволяють провести обчислення митної вартості. Також позивач вважає, що відмова митниці у визнанні митної вартості є необґрунтованою, оскільки не проведена оцінка всіх наданих документів щодо неможливості застосування основного методу.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив повністю його задовольнити.
Відповідач пред'явлений позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що відповідно до вимог ст.54 Митного кодексу України посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС було здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості товарів. В результаті такого контролю було встановлено, що документи, подані позивачем разом з митними деклараціями, визивають сумніви у заявленій декларантом митній вартості товару, містять розбіжності, у зв'язку із чим підприємству було запропоновано надати додаткові документи та усунути наявні розбіжності. Проте, з наданих позивачем документів не підтверджено митну вартість товару, у зв'язку із чим відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості та виставлено картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товару. Відповідно до присів п.2 ч.3 ст.52 Митного кодексу України товар було випущено у вільний обіг, після чого позивачем в порядку приписів ст.55 Митного кодексу України було подано додаткові документи, однак, вони також не підтверджували заявлену митну вартість. Таким чином, враховуючи результати перевірки, невідповідність відомостей у наданих документах, виявлену під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості та за результатами розгляду додатково наданих документів, у митниці відсутні підстави для визнання заявленої митної вартості, а прийняте рішення про коригування митної вартості є правомірним і скасуванню не підлягає.
Представник відповідача у судовому засіданні також заперечував проти задоволення адміністративного позову, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29 листопада 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Дніпрополімермаш» (Покупець) та фірмою «SUNO GROUP LIMITED» (Китай) (Продавець) укладено контракт №AL-SUNO-04 (далі - Контракт), відповідно до умов якого Продавець погоджується продати, а Покупець погоджується купити металовироби згідно каталогам, далі іменований Товар, на умовах цього Контракту. Повний опис Товару дається в інвойсах до кожної поставки.
Відповідно до п.1.2 Контракту, всі ціни на Товар, а також кількість партії зазначаються в кожній окремій Специфікації до кожної поставки. Специфікації є невід'ємною частиною Контракту.
Згідно з п.3.1 Контракту загальна сума Контракту дорівнює сумі всіх його специфікацій. Валютою контракту є долари США.
Відповідно до п.3.2 Контракту ціни на Товар узгоджуються окремо по кожному замовленню. Всі платежі за Контрактом здійснюються в американських доларах.
Так, позивач 12.02.2016р. звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС з метою здійснення митного оформлення товару, що надійшов на адресу підприємства на підставі зовнішньоекономічного контракту №AL-SUNO-04 від 29.11.2015р. з заявленим виробником товару - компанією Suno Group Limited (Китай).
Так, митна вартість товару №1 визначена у розмірі 0,74 дол. США/кг, а товару №2 у розмірі 0,79 дол. США/кг.
Для митного оформлення позивачем надані наступні документи:
- Контракт № AL-SUNO-04 від 29 листопада 2015 p.;
- Специфікація № 1 до контракту від 29.11.2015 p.;
- Договір транспортного експедирування №АР/ЛШ/01 від 28.11.2015 p.;
- Заявка на транспортування та експедирування контейнерів №1 від 28.12.2015 p.;
- Довідка про транспортні витрати від 05.02.2016p.;
- Висновок експерта ТПП №ГО-565 від 08.02.2016p.;
- Інвойс №FS1581522&23 від 18.12.2015p.;
- Пакувальний лист до інвойсу №FS1581522&23 від 18.12.2015p.;
- Експортна ВМД від 23.12.2015р.
Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, відповідачем надано позивачу електронні повідомлення щодо необхідності надання переліку додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару у зв'язку із виявленням ряду розбіжностей у поданих декларантом документах.
На вимогу митного органу ПАТ «Дніпрополімермаш» було надано додаткові документи, однак, за результатами їх розгляду відповідач дійшов висновку, що вони не усувають виявлені під час митного контролю розбіжності.
У зв'язку із цим відповідач направив позивачу електронне повідомлення №3 від 17.02.2016р., в якому просив письмово повідомити про бажання або відмову надати інші додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.
Позивач у відповідь на зазначене повідомлення направив лист №13 від 17.02.2016р., в якому повідомив про неможливість надати додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість.
Враховуючи наведене, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 17.02.2016р. №110000011/2016/500002/2, яким із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості (резервного методу) заявлена позивачем митна вартість товару №1 визначена у розмірі 1,01дол. США/кг. замість 0,74 дол. США/кг та товару №2 у розмірі 0,86 дол. США/кг замість 0,79 дол. США/кг.
В подальшому ПАТ «Дніпрополімермаш», скориставшись наданим йому п.2 ч.3 ст.52 Митного кодексу України (далі - МК України) правом, задекларувало зазначений вантаж, а митниця здійснила оформлення товару та випустила його у вільний обіг під гарантійні зобов'язання за ВМД №110130000/2016/501194 від 18.02.2016р.
Під час дії гарантійних зобов'язань ПАТ «Дніпрополімермаш» надавалися Дніпропетровській митниці ДФС додаткові документи на підтвердження заявленої позивачем митної вартості, однак, за результатами їх розгляду відповідач повідомив по змивача про те, що підстави для скасування рішення про коригування митної вартості №110000011/2016/500002/2 від 17.02.2016р. відсутні.
Незгода позивача з вищевказаним рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів №110000011/2016/500002/2 від 17.02.2016р. стала підставою для звернення до суду з цим позовом про його скасування.
Розглядаючи спірні взаємовідносини, суд керується наступним.
Частиною першою статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
За змістом приписів ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
Згідно з ч.1, ч.2 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 54 Митного кодексу України визначено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Наказом Державної митної служби України №689 від 11.09.2015р. затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.
У випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв'язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.
Контроль за правильністю визначення митної вартості у випадках, передбачених абзацом першим, здійснюється посадовою особою, що здійснює такий контроль, за погодженням з керівником підрозділу митного оформлення (заступником керівника, старшим зміни). Відповідне погодження засвідчується шляхом проставлення підпису на роздрукованому переліку митних формальностей за митною декларацією, поряд з відомостями про виконання митної формальності за напрямком контролю митної вартості (п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій).
Відповідно до положень ч.2 ст.58 Митного кодексу України (у відповідній редакції) метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
Згідно зі ст.337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Формато-логічний контроль - це автоматизована перевірка правильності заповнення даних митних декларацій та повернення результатів перевірки; перевірка митних декларацій та інших документів на достовірність та законність; здійснення статистичного, валютного контролю, контролю нарахованих митних платежів, контролю правильності застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Контроль співставлення - це автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях або інших документах, поданих для митного контролю або митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій та інших документах, що надходять з митних та правоохоронних органів суміжних держав; в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів, інших електронних документах, пов'язаних з перевіркою достовірності даних, що перевіряються.
Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.
Обсяги митного контролю, передбачені главою 49 розділу ХІ Митного кодексу України (далі - МК України), визначаються за результатами аналізу ризиків відповідно до положень глави 52 розділу ХІ Митного кодексу України.
Так, за поданою до митного оформлення ЕМД від 12.02.2016 №110130000/2016/501013 автоматизованою системою аналізу та управління ризиками згенеровано, в тому числі, форми митного контролю 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів», 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів»: «Необхідно перевірити достовірність декларування транспортних витрат (фрахт контейнерів). Перевірити документи, що підтверджують транспортні витрати. Необхідно перевірити достовірність декларування витрат на транспортування. Сума транспортних витрат нижча порівняно з мінімальними витратами на кілограм товару по аналогічних країні відправлення, виду транспорту та умовах поставки при попередніх митних оформленнях. Витребувати у декларанта заявлені у гр.44 митної декларації документи, що підтверджують транспортні витрати. Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст.53 МКУ. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 №689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст.53 МК України. Товар(и) №1, 2: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останні 180 днів. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів».
За наданими до митного контролю документами відповідно до ч.4 ст.54 Митного кодексу України здійснено контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як свідчать матеріали справи, в результаті контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів Дніпропетровською митницею встановлено, що надані на підтвердження числових значень складових митної вартості документи, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме:
- в порушення вимог п.2.2, 2.3 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.2012р. №631, декларантом для виконання відповідних митних формальностей, з урахуванням положень ст.254 Митного кодексу України, не забезпечено перекладу документів українською мовою для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій;
- пунктом 2.4.5 договору транспортного експедирування від 28.11.2015р. №АР/ЛШ701 передбачено, що клієнт здійснює навантаження, з урахуванням чого, наявні підстави вважати, що до заявленої ціни товару в порушення приписів п.6 ч.10 ст.58 Митного кодексу України не включено витрати на навантаження товару;
- у наданому декларантом до митного оформлення інвойсі від 18.12.2015р. №FS1581522&23 відсутні відомості щодо комерційних умов поставки, на яких імпортовано оцінювану партію товару;
- в наданій декларантом копії митної декларації країни відправлення від 23.12.2015р. зазначені реквізити коносаменту, що не відповідають реквізитам коносаменту, наданого до митного оформлення.
Після вступу України до COT Угода про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ) та Тлумачні примітки до неї є частиною законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України.
Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом III Кодексу і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.
Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару.
Приміткам та додатковими положеннями до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі визначено, що сумісним зі статтею VII було б припущення, що «дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.
За митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди). Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
Пунктом 5-7 частини 10 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, як: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (п.5 ч.10 ст.58); витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (п.6 ч.10 ст.58); витрати на страхування цих товарів (п.7 ч.10 ст.58).
Як зазначалося вище, специфікацією №1 від 29.11.2015 року до Контракту, зокрема, передбачено здійснення поставки на умовах FOB Shanghai, gang, Tianjin, Китай.
Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (ІНКОТЕРМС) в редакції 2000 року, термін FOB (… named port of shipment) (Free On Board), або Франко борт (… назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов'язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водяним транспортом.
Отже, на заявлених умовах поставки FOB CN Shanghai покупець, в нашому випадку - позивач, зобов'язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару та понести витрати, пов'язані з доставкою товару до місця призначення.
Так, з метою організації перевезення вантажу підприємством ПАТ «ДНІПРОПОЛІМЕРМАШ» (клієнт) укладено договір транспортного експедирування від 28.11.2015р. №АР/ЛШ/01 з ТОВ «Ламан Шипінг Ейдженсі» (експедитор).
- експедиторська винагорода - 3646,99грн. з ПДВ;
Таким чином, вартість експедиторської винагороди у сумі 3646,99грн. позивачем до транспортної складової митної вартості не віднесено.
Разом з тим, ч.11 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що до митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню: 1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання; 2) витрати на транспортування після ввезення; 3) податки, які справляються в Україні.
Отже, митним законодавством чітко визначено умову за якою, зокрема, витрати на транспортування після ввезення не включаються до митної вартості, а саме: за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню.
Зважаючи на те, що з суми експедиторської винагороди, сплаченої за рахунком-фактурою ТОВ «Ламан Шипінг Ейдженсі» від 05.02.2016р. №LS-3925343, не виділено окремо частину, що підлягає сплаті за транспортування за межами державного кордону України, та частину, що підлягає сплаті за транспортування після ввезення, у митниці обґрунтовано виникли сумніви щодо правильності визначення транспортної складової митної вартості товарів, так як, означена експедиторська винагорода за встановлених обставин має включатися до такої транспортної складової, що позивачем ані здійснено, ані спростовано.
Так відповідно до п.1.2 розділу 1 вказаного договору експедитор надає клієнту транспортно-експедиторські послуги відповідно до Закону України «Про транспортно-експедиційну діяльність», Цивільного та Господарського кодексів України.
Статтею 929 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг необхідних для доставки вантажу.
При цьому, відповідно до законодавства Європейського Союзу поняття «транспортні витрати» включає всі витрати, як основні (main), так і непрямі витрати (incidental) здійснені у зв'язку з переміщенням товарів.
Відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001р. №65, собівартість перевезень (робіт, послуг) - це виражені в грошовій формі поточні витрати транспортних підприємств, безпосередньо пов'язані підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а тако-виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення.
У підпункті 8 пункту 29 Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов'язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг транспортно-експедиторських страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду).
Враховуючи викладене, плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, частини четвертої, десятої ст.58 МК України), Податкового кодексу України (пункту 190.1 статті 190) є обов'язковою для включення до бази оподаткування таких товарів.
Також митниця зауважила, що у наданому рахунку-фактурі ТОВ «Ламан Шипінг Ейдженсі» від 05.02.2016р. №LS-3925343 відсутній підпис вказаної відповідальної особи (ОСОБА_5.).
Крім того, у митниці обґрунтовано викликало сумніви щодо правильності визначення декларантом транспортної складової митної вартості те, що пунктом 2.4.5 договору транспортного експедирування від 28.11.2015р. №АР/ЛШ701 передбачено, що клієнт зобов'язаний здійснити розміщення вантажу в контейнері/транспортному засобі та його кріплення таким чином, щоб уникнути: зміщення, пошкодження вантажу та/чи його упаковки; пошкодження контейнера та/чи транспортного засобу, вантажопідйомних пристроїв, судна, будь-якого іншого майна третіх осіб; спричинення шкоди життю та здоров'ю людей та навколишньому середовищу на весь період перевезення, обробки, перевантаження, зберігання вантажу; при цьому позивачем не віднесено до транспортної складової митної вартості суму витрат на таке розміщення (навантаження) вантажу, яке за змістом п.6 ч.10 ст.58 Митного кодексу України має бути до неї включено.
З огляду на зазначене, надані позивачем до митного оформлення документи не містять відомостей, що однозначно свідчать про включення до ціни товару транспортної складової, яка б враховувала усі понесені продавцем витрати від місця виробництва товару до місця призначення (перевезення, складські витрати, навантажувально-перевантажувальні витрати, витрати з експедирування вантажу). Отже, наявні підстави для сумніву у повноті врахування транспортної складової у заявленій декларантом митній вартості товару.
Відсутність зазначених відомостей унеможливила здійснити обчислення транспортної складової заявленої митної вартості товару.
Як зазначалося вище, відповідно до п.2 ст.52 МК України декларант зобов'язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Разом з тим, у наданому декларантом до митного оформлення інвойсі від 18.12.2015р. №FS1581522&23 відсутні відомості щодо комерційних умов поставки, на яких імпортовано оцінювану партію товару.
Виходячи з того, що інвойс не містить відомостей щодо умов поставки, до вказаної ціни не включені будь-які додаткові витрати, понесені покупцем на задекларованих умовах FOB Шанхай, а саме: з урахуванням положень ІНКОТЕРМС 2000, до ціни включаються витрати продавця на доставку товару з місця виробництва (склад підприємства) до порту завантаження та завантаження на транспортний засіб.
Крім того, в наданій декларантом копії митної декларації країни відправлення від 23.12.2015р. зазначені реквізиту коносаменту, що не відповідають реквізитам коносаменту, наданого до митного оформлення.
В результаті означеного встановлено, що документи, подані на підтвердження заявленої митної вартості, містять розбіжності та не містять документально підтверджених відомостей щодо складових митної вартості, про що свідчать наступні обставини.
До того ж, декларантом в порушення вимог п.2.2, 2.3 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.2012р. №631, не було забезпечено перекладу документів українською мовою для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів.
За таких обставин, у відповідача, на думку суду, обґрунтовано виникли сумніви щодо правильності визначення митної вартості товару із застосуванням методу визначення митної вартості товарів за ціною контракту.
У зв'язку із цим Дніпропетровською митницею під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів обґрунтовано та правомірно направлено позивачу електронне повідомлення №1 від 15.02.2016р., яким зобов'язано декларанта надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Як свідчать матеріали справи, ПАТ «Дніпрополімермаш» на вищевказане повідомлення направило відповідачу лист №11 від 16.02.2016р. разом з документами, а саме: експортною декларацією з перекладом; комерційною пропозицією від 02.11.2015р. з перекладом; прайс-листом від 02.11.2015р. з перекладом; рахунком-фактурою №LS-3925343 від 05.02.2016р., підписаним відповідальною особою ОСОБА_5, та платіжним дорученням №184 від 10.02.2016p.
16 лютого 2016 року митний орган направив позивачу повідомлення №2, в якому зазначав, що у наданому платіжному дорученні від 10.02.2016р. №184 відсутні відмітки банку, що унеможливлює підтвердження сплати зазначеної в ньому суми, у наданих комерційній пропозиції від 02.11.2015р. та прайс-листі від 02.11.2015р. відсутні відомості щодо комерційних умов поставки, на яких зазначені товари пропонуються до продажу.
Також позивачем було надано наступні документи, а саме: комерційну пропозицію від 02.11.2015p.; прайс-лист від 02.11.2015p. з перекладом; платіжне доручення від 10.02.2016р. №184 із відмітками банку з перекладом.
За результатами здійснення контролю відповідач направив позивачу електронне повідомлення№3 від 17.02.2016 року, в якому просив письмово повідомити про бажання або відмову надати інші додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.
Позивач у відповідь на зазначене повідомлення направив лист №13 від 17.02.2016р., в якому повідомив про неможливість надати додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість.
Зважаючи на наведене, надані позивачем документи не можуть бути підтвердженням заявленої декларантом митної вартості.
Інших документів декларант не надав та повідомив відповідача про неможливість їх надання.
Виявлені під час митного оформлення обставини унеможливили застосування заявленої декларантом митної вартості товарів за ціною угоди.
Відповідно до ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
За змістом приписів ст.58 Митного кодексу України (далі - МК України), у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МК України. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МК України.
Відповідно до ст.59 МК України, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 МК України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Відсутність інформації про продаж ідентичних товарів - прийняту органом доходів та зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у ст.59 МК України, унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.
У зв'язку із неможливістю застосування вказаного методу визначення митної вартості товарів послідовно розглянуто можливість застосування наступного методу визначення митної вартості - метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.
Відповідно до ст.60 МК України - метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів), у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. ст. 58 і 59 МК України, за митну вартість береться прийнята органом доходів та зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними, враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.
Як слідує з матеріалів справи, митницею проведено контроль співставлення, відповідно до положень ст.337 МК України.
Так, рівень заявленої декларантом митної вартості товарів становить: товар №1 -0,74дол.США/кг, товар №2 - 0,79дол.США/кг.
Рівень митної вартості подібного товарів, раніше визнаний митним органом, з урахуванням країни походження, виробника, торгівельної марки, обсягу ввезення, за митною декларацією від 07.10.2015р. №110130000/2015/507453, становить: товар №1 - 1,01дол.США/кг, товар №2 - 0,86дол.США/кг (основний метод визначення митної вартості).
З урахуванням приписів п.4 ст.57 МК України відповідачем проведено консультацію з приводу обрання методу визначення митної вартості.
Під час проведення консультацій з декларантом, йому зазначено про послідовність застосування методів, а саме: у разі неможливості застосування методу за ціною договору, застосовується метод щодо ідентичних товарів, а у раз неможливості застосування цього методу, наступним є метод визначення митне: вартості щодо подібних товарів.
При цьому, саме при проведенні консультацій декларанту повідомлено про наявність у митниці інформації щодо подібних товарів, що фактично унеможливлює застосування попереднього методу.
З урахуванням зазначеного та положень ст.61 МК України, митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості 2 б), - метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.
Прийнято рішення про коригування митної вартості від 17.02.2016 №110000011/2016/500002/2.
Також, посадовою особою митниці зазначено про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 9-61 Митного кодексу та здійснено відповідний розрахунок.
Таким чином, рішення про коригування митної вартості товарів прийнято митницею відповідно до норм чинного законодавства.
Відповідно до ст.264 Митного кодексу України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Відповідно до положень ч.7 ст.55 Митного кодексу України, у випадку незгоди з рішенням про коригування митної вартості товарів, декларант має право на випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій, крім випадків, передбачених ч.6 ст.307 цього Кодексу.
Як слідує з матеріалів справи, декларант позивача скористався наданим правом і спірний товар був випущений у вільний обіг за ВМД №110130000/2016/501194 від 18.02.2016р. під гарантійні зобов'язання.
Під час дії гарантійних зобов'язань позивач листом від 27.04.2016р. №18 надав митному органу додаткові документи для перегляду прийнятого митницею рішення №110000011/2016/500002/2 від 17.02.2016р. про коригування митної вартості товару «гайки» в асортименті, а саме: копію листа продавця Suno Group (з перекладом) в обґрунтування ціни товару; балансову довідку ПАТ «Дніпрополімермаш» по оприбуткуванню партії товару №2005 від 20.04.2016р.
Також в листі від 27.04.2016р. №18 позивач зазначав, що відомості листа обґрунтування продавця Suno Group можуть бути використані у якості доказу щодо відпускних цін товару до Контракту та підтвердити формування цих цін, з урахуванням факторів, що на це впливають, в тому числі на зниження ціни на момент закупівлі позивачем товару у листопаді 2015 року, що відбулося через падіння цін на сировину на 13%.
За результатами опрацювання зазначеного листа митницею листом від 06.05.2016р. №982/10/04-50-19-01 повідомлено таке:
- згідно з додатком №1 від 03.12.2015р. до зовнішньоекономічного контракту
оплата за товар, поставлений по специфікації №1 від 29.11.2015р. здійснюється з
- плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, є частиною загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, частини четвертої, десятої статті 58 МК України), Податкового кодексу України (пункту 190.1 статті 190) є обов'язковою для включення до бази оподаткування таких товарів; доказів включення витрат на експедиторську винагороду до транспортної складової митної вартості товарів позивачем не надано, а також не надано доказів, які б свідчили про відсутність підстав для включення цих витрат до транспортної складової; не включення декларантом плати експедитору, як частини загальних витрат на транспортування призвело до невірно проведеного розрахунку митної вартості оцінюваної партії товару;
- відповідно до п.п.п.2.2.5 договору №АР/ЛШ/01 транспортного
експедирування експедитор зобов'язаний здійснювати страхування вантажів; частиною другою статті 53 МК України визначено, якщо здійснювалося страхування, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; зазначені документи не надавались до митного контролю та митного оформлення в Україні, відомості про здійснення страхування та вартість страхових витрат як складової митної вартості не заявлялись декларантом, що суперечить вищезазначеним положенням договору №АР/ЛШ/01;
- відповідно до заявлених декларантом у ЕМД №110130000/2016/501194
відомостей ввезення товару з Китаю на митну територію України здійснено на
- листом від 27.04.2016р. №18 ПАТ «Дніпрополімермаш» зазначається, що постачання оцінюваної партії товару здійснюється в інтересах своїх клієнтів, з можливістю подальшого перепродажу, при цьому згідно з балансовою довідкою по оприбуткуванню партії товару, наданої цим листом позивача, придбання товару здійснювалося для власних потреб підприємства;
- згідно з наданою інформацією експортера щодо факторів, які виплинули на формування ціни поставки та її зниження на момент закупівлі у листопаді 2015 року, зазначено падіння цін на сировину та зниження курсу національної валюти Китаю, водночас, відомості про виготовлення оцінюваної партії товару саме у листопаді 2015 року відсутні у документах митного оформлення та не заявлялись декларантом у ЕМД №110130000/2016/501194.
Зазначене унеможливлює співвідношення вищевказаної інформації з формуванням цін (собівартості) партії товару та проведення відповідного обчислення (розрахунку ціни).
Враховуючи зазначені в цьому листі митниці результати перевірки додатково наданих документів, відсутність підтвердження ціни, яка була фактично сплачена, а також відсутність повноти включення складових заявленої митної вартості товару (невірність визначення транспортної складової, встановлену в ході митного контролю), відповідачем обґрунтовано відмовлено у скасуванні спірного рішення про коригування митної вартості.
06 травня 2016 року позивач листом №19 знову направив відповідачу додаткові документи, а саме: банківське підтвердженням платежу, додаткову угоду до контракту з транспортною компанією, бухгалтерську довідку по оприбуткуванню партії товару, а також зазначив в цьому листі наступне:
- данні з наданих документів можуть бути використані для проведення аналізу щодо відпускних цін товару до Контракту, а саме: банківське підтвердження платежу постачальнику показує відповідність та достовірність суми, яка була сплачена згідно зі Специфікацією №1 від 29.11.2015р. до Контракту;
- додаткова угода з компанією ТОВ «Ламан Шиппінг Єйдженсі» затверджує, що згідно з пунктом 2.3.3 договору №АР/ЛШ/01 від 28.11.2015р. компанія не проводила страхування вантажу;
- відомості щодо експедиторської винагороди у розмірі 3039,15грн. (3646,99грн. з ПДВ) по рахунку-фактурі №LS-3925343 були надані транспортною компанією ТОВ «Ламан Шиппінг Єйдженсі» та визначаються цією компанією самостійно;
- було допущено помилку у перекладі та неправильно вказані найменування граф в експортній декларації. У графі «Найменування транспортного засобу» вказано найменування судна - HASC JILFАR/1551W;
- у балансовій довідці по оприбуткуванню партії товару, наданій раніше, була допущена помилка, а придбання товару здійснювалося для продажу клієнтам;
- постачальник SUNO GROUP LTD розпочав виробництво після підписання Контракту, що відповідає його зобов'язанням згідно з цим контрактом.
За результатами розгляду означеного листа відповідач направив позивачу лист №1030/10/04-50-19-01 від 13.05.2016р. про результати розгляду додаткових документів, в якому вкотре наголосив на тому, що оскільки у наданих до митного оформлення документах експедитором не розподілена вартість експедиторської винагороди, понесена до та після перетину митного кордону України, зазначені витрати повинні включатись у повному обсязі до митної вартості оцінюваних товарів; не включення декларантом позивача експедиторської винагороди до транспортної складової митної вартості товарів призвело до її неправильного обрахунку, при цьому належних доказів того, що вказана винагорода експедитору не повинна бути включена до цієї транспортної складової митної вартості позивачем так надано і не було, а тому рішення про коригування митної вартості №110000011/2016/500002/2 від 17.02.2016р. залишається чинним.
Під час розгляду справи судом позивачем вищенаведені висновки митного органу, які є цілком обґрунтованими та правомірними, про що зазначалося вище, спростовані не були.
З огляду на вище викладене, суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів прийнято відповідачем правомірно, з урахуванням норм чинного законодавства.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем доведено неможливість визначення митної вартості товарів за ціною контракту та необхідність визначення митної вартості товару саме за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.
Отже, позовні вимоги ПАТ «Дніпрополімермаш» є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, відповідно до ст.94 КАС України не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Дніпрополімермаш» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова