Справа № 464/9800/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року м. Київ К/800/25768/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Єрьоміна А.В.,

Шведа Е Ю.,

розглянула у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа: Львівська міська рада, про визнання незаконним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі звернулись до Сихівського районного суду м. Львова з адміністративним позовом, в якому просили визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Сихівської районної адміністрації № 19 від 22.01.2008 року «Про демонтаж малих архітектурних форм по АДРЕСА_1».

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 27.02.2009 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2011 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.03.2013 року постанову Сихівського районного суду м. Львова від 27.02.2009 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2011 року залишено без змін.

Позивачі звернулись до Сихівського районного суду м. Львова із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами та скасування постанови Сихівського районного суду м. Львова від 27.02.2009 року.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 21.10.2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014 року, позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано розпорядження Сихівської районної адміністрації від 22.01.2008 року № 19 «Про демонтаж милих архітектурних форм по АДРЕСА_1».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.03.2015р. постанову Сихівського районного суду міста Львова від 21.10.2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014 року у цій справі скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції для розгляду заяви позивачів про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Сихівського районного суду м. Львова від 27.02.2009 року.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 18.12.2015 року залишено заяву позивачів про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Сихівського районного суду м. Львова від 27.02.2009 року без задоволення.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016 року скасовано ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 18.12.2015 року Прийнято нове рішення. Заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Сихівського районного суду м. Львова від 27.02.2009 року задоволено. Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 27.02.2009 року про відмову в задоволені позову скасовано. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено. Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Сихівської районної адміністрації від 22.01.2008 року № 19 «Про демонтаж малих архітектурних форм по АДРЕСА_1». Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Сихівської районної адміністрації від 11.10.2013 року № 461 «Про внесення змін до розпорядження голови районної адміністрації від 22.01.2008 року № 19 «Про демонтаж малих архітектурних форм по АДРЕСА_1».

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати вказане судове рішення та залишити в силі рішення першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як встановлено, рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 741 від 14.09.2007 року схвалені місця та схема розміщення пересувних малих архітектурних форм (яток щоденного демонтажу) для здійснення вуличної торгівлі на території м. Львова; зобов'язано Департамент містобудування і Департамент економічної політики подати на затвердження міській раді місця та Схему розміщення пересувних малих архітектурних форм (яток щоденного демонтажу) для здійснення вуличної торгівлі на території м. Львова.

Ухвалою Львівської міської ради № 1470 від 27.12.2007 року затверджені Схема та перелік місць розміщення пересувних малих архітектурних форм (яток щоденного демонтажу) для здійснення вуличної торгівлі на території м. Львова.

До затвердженої Схеми та переліку розміщення пересувних малих архітектурних форм (яток щоденного демонтажу) для здійснення вуличної торгівлі на території м. Львова територія АДРЕСА_2 не увійшла.

22 січня 2008 року головою Сихівської районної адміністрації винесено оскаржене у цій справі розпорядження № 19 "Про демонтаж малих архітектурних форм по АДРЕСА_1", згідно з яким власників зобов'язано звільнити від матеріальних цінностей та здійснити демонтаж належних їм малих архітектурних форм на АДРЕСА_1. Крім того, вказаним розпорядженням передбачено здійснення примусового демонтажу у випадку не виконання вимог цього акта.

Станом на 22.01.2008 року строки виданих позивачам дозволів на розміщення пересувних малих архітектурних форм у м. Львові по АДРЕСА_1 закінчилися, а на момент вирішення спору по суті позивачам відмовлено у видачі дозволів на встановлення малих архітектурних форм.

Крім того, ухвалою Львівської міської ради № 1611 від 28.02.2008 року внесені зміни до ухвали № 1470 від 27.12.2007 року, згідно з якими АДРЕСА_1 включена до переліку вулиць, де діють обмеження щодо розміщення малих архітектурних форм. Ухвалою Львівської міської ради № 2311 від 18.12.2008 року затверджено Перспективну схему розміщення малих архітектурних форм, як частини Програми комплексного благоустрою території міста, відповідно до якої передбачені обмеження щодо встановлення малих архітектурних форм по АДРЕСА_1.

Заявники звернулись із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Сихівського районного суду м. Львова від 27.02.2009 року, якою було відмовлено у задоволенні позову про скасування розпорядження голови Сихівської районної адміністрації № 19 від 22.01.2008 року «Про демонтаж малих архітектурних форм по АДРЕСА_1».

Заявники зазначали, що після набрання вказаним рішенням законної сили їм стало відомо, що постановою Галицького районного суду м. Львова від 28.01.2013 року, яка набрала законної сили 08.02.2013 року, визнано незаконним та таким, що не набуло чинності рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 14.09.2007 року № 741 в частині схвалення місць та схем розміщення малих архітектурних форм на території по АДРЕСА_1 з моменту його прийняття. Оскільки незаконність рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 14.09.2007 року № 741 є обставиною, яка не була відомою і не могла бути відомою сторонам на момент розгляду справи, тому із виникненням вказаної обставини постанову Сихівського районного суду м. Львова від 27.02.2009 року слід переглянути із врахуванням нововиявлених обставин та скасувати, а адміністративний позов задовольнити.

При винесенні спірного розпорядження відповідач керувався рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 741 від 14.09.2007 року "Про схвалення місця та схеми розміщення пересувних малих архітектурних форм (яток щоденного демонтажу) на території м. Львова" та тим, що закінчився термін дії дозволів на розміщення малих архітектурних форм і відкриття об'єктів торгівлі.

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що постановою Галицького районного суду м. Львова від 28.01.2013 року, яка набрала законної сили 08.02.2013 року, визнано незаконним та таким, що не набуло чинності рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 14.09.2007 року № 741 в частині схвалення місць та схем розміщення малих архітектурних форм на території по АДРЕСА_1 з моменту його прийняття.

Це означає, що посилання на вказане рішення при прийнятті оскарженого у цій справі розпорядження голови Сихівської районної адміністрації № 19 від 22.01.2008 року «Про демонтаж малих архітектурних форм по АДРЕСА_1» є необґрунтованим.

Також у цій справі встановлено, що заявники звертались з проханням продовжити термін дії дозволів на розміщення малих архітектурних форм і відкриття об'єктів торгівлі чи видати такі нові, проте, як вбачається із повідомлень, які направлялись позивачам Сихівською районною адміністрацією та управлінням економіки Департаменту економічної політики Львівської міської ради, підставою для відмови у наданні дозволів на розміщення МАФів позивачів за адресою АДРЕСА_1 було не внесення даної адреси у перелік місць та схеми розміщення пересувних МАФ для здійснення вуличної торгівлі на території м. Львова, схваленого рішенням виконкому від 14.09.2007 року №741 «Про схвалення місць та схеми розміщення пересувних малих архітектурних форм (яток щоденного демонтажу) на території м. Львова», яке визнано в судовому порядку незаконним та нечинним з моменту прийняття.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що визнання в судовому порядку рішення виконкому Львівської міської ради від 14.09.2007 року № 741 незаконним та таким, що не набуло чинності в частині схвалення місць та схем розміщення малих архітектурних форм на території по АДРЕСА_1 з моменту його прийняття є істотною обставиною і врахування її впливає на вирішення спору, тобто є нововиявленою обставиною. При цьому, факт незаконності рішення виконкому Львівської міської ради від 14.09.2007 року № 741 та не набрання ним чинності з моменту прийняття не був і не міг бути відомий особам, які звернулись із заявою, на час розгляду справи, оскільки цей факт був встановлений пізніше рішенням суду від 28.01.2013 року.

Крім того, згідно з підпунктами 3.8.8, 3.8.9 Правил благоустрою та утримання території м. Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради № 816 від 26.10.2000 року, самовільно встановлені споруди побутово-торгівельного призначення і спеціальні конструкції зовнішньої реклами, в тому числі і об'єкти, дозволи на встановлення яких скасовані, після застосування до їх власників штрафних санкцій підлягають примусовому демонтажу.

Тобто, правильним є висновок суду апеляційної інстанції, що лише після застосування штрафних санкцій до власників самовільно встановлених споруд побутово-торгівельного призначення і спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, в тому числі і об'єктів, дозволи на встановлення яких скасовані, зазначені об'єкти можуть бути примусово демонтовані.

Проте, у цій справі не встановлено фактів застосування до позивачів штрафних санкцій, передбачених п. 3.8.8 Ухвали Львівської міської ради «Правила благоустрою і утримання території м. Львова» від 26.10.2000 року № 816.

Судові рішення, якими було визнано правомірність відмови у видачі дозволів на встановлення МАФ, приймались судами до визнання в судовому порядку рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 14.09.2007р. №741 незаконним та таким, що не набуло чинності в частині схвалення місць та схем розміщення малих архітектурних форм по АДРЕСА_1 з моменту його прийняття.

Суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що передбачене частиною першої статті 72 КАС України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні.

На дату прийняття розпорядження Сихівської районної адміністрації від 22.01.2008 року №19 чинною була Ухвала Львівської міської ради від 12.06.2003 року № 516 «Про затвердження локальних схем розміщення пересувних малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності на території Сихівського району м. Львова». Дана ухвала прийнята на виконання п.3.12 «Порядку розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та надання дозволів на їх розміщення та відкриття об'єктів дрібно-роздрібної торгівлі, громадського харчування та побутового обслуговування», затвердженого ухвалою міської ради від 14.11.2002р. № 121». До числа 90 шт. пересувних малих архітектурних форм, розміщення яких було дозволено для здійснення підприємницької діяльності на території Сихівського району, входили також МАФи позивачів. Вищевказана ухвала №516 «Про затвердження локальних схем розміщення пересувних малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності на території Сихівського району м. Львова» була чинною на момент прийняття оскаржуваного розпорядження і втратила чинність лише 10.07.2008 року згідно з ухвалою Львівської міської ради №1932.

Ухвала Львівської міської ради від 27.12.2007 року № 1470, як слідує з матеріалів справи, була оприлюднена зі всіма додатками на офіційному сайті міської ради 06.02.2008 року, тобто на час прийняття оскаржуваного розпорядження Сихівської районної адміністрації не набрала чинності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що відповідач видав розпорядження всупереч чинних на дату видання, вищих за юридичною силою нормативних актів, без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради відхилити, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: