Справа № 523/14788/16-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Кривенди О.В., Прокопенка О.Б., -
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 15 березня 2017 року, постановленої у справі за її позовом до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

Вищий адміністративний суд України на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) ухвалою від 15 березня 2017 року відмовив у відкритті касаційного провадження на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого

2017 року про відмову в задоволенні позову.

Із змісту судового рішення вбачається, що воно прийняте на підставі пункту 2 частини першої статті 1832 КАС в порядку скороченого провадження.

Заява була подана без додержання вимог статей 239, 2391 КАС.

Суддя-доповідач ухвалою від 13 червня 2017 року вказав заявнику на недоліки заяви і запропонував усунути їх із наданням для цього строку до 13 липня 2017 року. Заявник мав назвати які саме норми права, на думку заявника, застосовані по-різному судом касаційної інстанції, навести обґрунтування підстав для перегляду судових рішень та долучити до заяви різні за змістом судові рішення, що підтверджують неоднаковість такого правозастосування.

На визначену дату ОСОБА_4 виконала вимоги ухвали. В уточненій заяві покликається на те, що оскаржуваним рішенням обмежується право заявника на касаційний перегляд судових рішень, а звідси - порушується право останньої на справедливий суд.

На підтвердження заявленої позиції посилається на ухвали суду касаційної інстанції від 14 грудня 2016 року і 17 січня 2017 року (справи №№ К/800/18177/16, К/800/27323/16).

За правилами пункту 2 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів.

Зі змісту заяви, тексту оскарженого рішення та доданих до заяви інших судових рішень висновується, що касаційний суд не тлумачив названих у заяві норм процесуального закону, а відповідно до їх положень в кожному конкретно індивідуальному випадку з'ясовував обґрунтованість доводів касаційних скарг. Зокрема, в ситуації з оскарженим рішенням, суд касаційної інстанції відмовив у відкритті провадження про перегляд рішення апеляційного суду, оскільки воно було ухвалене за наслідками скороченої процедури провадження і за правилами статті 1832 КАС не підлягає касаційному перегляду.

В справах, в яких були прийняті порівнювані ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 грудня 2016 року і 17 січня 2017 року, цей суд за правилами касаційного провадження переглядав рішення судів попередніх інстанцій щодо подібних правовідносин у спорах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів Пенсійного фонду України. Зі змісту цих рішень не можна виключити, що вони приймались за загальними правилами. Якщо розгляд спору названої категорії у цих справах провадився за загальними правилами, тоді відповідно до вимог частини другої статті 197 КАС можливий перегляд рішень судів попередніх інстанцій у порядку касаційного провадження за умови, коли суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу, розгляд якої відбувався в письмовому (скороченому) провадженні, необхідно розглядати у судовому (відкритому) засіданні (за загальними правилами КАС).

Такі обставини вказують, що судові рішення, надані для порівняння, ґрунтуються на нормах процесуального права, що відрізняються від процесуальних положень, на підставі яких приймалося оспорене рішення.

Відсутність неоднакового правозастосування виключає можливість допуску справи до перегляду і дають підстави вважати заяву необґрунтованою.

Керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів», статтею 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 15 березня 2017 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О.В. Кривенда

О.Б. Прокопенко