Справа № 826/18807/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 червня 2017 року № 826/18807/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовомДержавної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення заборгованості у розмірі 23800,00 грн.

На підставі ст. 183-2 КАС України, Суд розглядає справу у скороченому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 23800,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем обліковується заборгованість перед бюджетом у зв'язку з несплатою штрафних санкцій.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито скорочене провадження в адміністративній справі та запропоновано Відповідачу, в разі невизнання адміністративного позову, у десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду письмові заперечення проти позову та докази на підтвердження цих заперечень або заяву про визнання позову.

Відповідачу надіслана Ухвала про відкриття скороченого провадження за адресою: 03162, АДРЕСА_1, на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідач у визначений судом строк заперечення на позовну заяву не надав, заяву про визнання позову також суду не надіслав. Відповідачу була надіслана ухвала про відкриття скороченого провадження за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, протягом встановленого пунктом 3 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України 10 (десяти) денного строку з дня одержання ухвали (відповідно до п.11 ст.35 КАС вважається належно одержаною) відповідачем не надано письмових заперечень проти позову чи заяви про визнання позову.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, є платником податків і зборів, відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Позивач зазначає, що 22.02.2016 року до ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві надійшли матеріали перевірки Головного Управління ДФС у м. Києві.

В ході дослідження матеріалів встановлено, що 30.09.2015 року до ГУ ДФС у м. Києві надійшло подання Святошинського РУ ГУ МВС України у м. Києві щодо продажу особам, які не досягли 18 років, пива, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Так, 30.07.2015 року о 18:20 годині в ході проведення загальнодержавного оперативно-профілактичного заходу «Літо-2015» працівниками відділу КМСД Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві при перевірці торгового павільйону ФОП «ОСОБА_1.», розташованого за адресоюАДРЕСА_2 був виявлений та задокументований факт продажу продавцем вказаного павільйону громадянкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає та зареєстрована: АДРЕСА_3 неповнолітній особі пляшки пива ТМ «Славутич ICA BEER», світле 0,5 л., вмістом спирту не менше 5,5% об, вартістю 14,00 грн. без надання чеку.

Відносно продавця гр. ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол за ч. 2 ст. 156 КпАП України, який направлено для розгляду до адміністративної комісії виконавчого комітету Київської міської ради м. Києва (вул. Хрещатик, 36).

Також до подання від 30.09.2015 року о/у ВКМСД Святошинського РУ ГУ МВС України у м. Києві капітаном міліції Кушніренко М.В. надано пояснення від 30.07.2015 року громадянки ОСОБА_2 про те, що вона дійсно 30.07.2015 року приблизно о 18:20 год. знаходилася на робочому місці та продала неповнолітньому пляшку пива «ІСА BEER» об'ємом 0,5 л., вміст спирту 5,5%. «...Хлопчина здався мені повнолітнім, тому я не перевірила його документи...».

Управлінням контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у м. Києві додано розрахунок фінансових (штрафних) санкцій ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) до матеріалів перевірки Святошинського РУ ГУМВС України у м. Києві (Протокол КИ №0023851 від 30.07.2015).

За порушення ст. 15-3 Закону України«Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв га тютюнових виробів» від 19.12.1995 року №481/95 - BP із змінами і доповненнями (далі Закон №481), та відповідно до положень абзацу 9 ч.2 ст. 17 Закону №481 за продаж алкогольних напоїв особам, які не досягли 18 років, сума фінансових санкцій складає 6800,00 гривень.

Крім того, за порушення ст. 15 Закону №481 та відповідно до положень абзацу 4 ч. 2 ст. 17 Закону №481 реалізація алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, сума фінансових санкцій складає 17000,00 грн.

За результатами порушень ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м.Києві було винесено податкові-повідомлення рішення: від 02.03.2016 року № та від 02.03.2016 №, які були належним чином направлене Відповідачу засобами поштового зв'язку.

Таким чином, загальна сума податкового боргу, яка підлягає стягненню становить 23800,00 грн.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до частини 5 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у разі невиконання суб'єктом підприємницької діяльності рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові-повідомлення рішення: від 02.03.2016 року № та від 02.03.2016 № надсилались Відповідачу засобами поштового зв'язку, однак повернуто на адресу Контролюючого органу без вручення з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Станом на час розгляду справи Відповідачем належних доказів про сплату штрафних санкцій не надано, як і не надано доказів щодо оскарження в адміністративному чи судовому порядку зазначених рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, а також оскарження дій контролюючого органу, які полягають у проведення фактичної перевірки.

В силу вимог підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом.

Згідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Пунктом 95.3 цієї статті визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно положень пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Суд встановив, що Позивачем винесено податкову вимогу від 18.05.2016 року №684-17, яка направлена Відповідачу засобами поштового зв'язку, однак повернуто на адресу Контролюючого органу без вручення з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо виконання вказаної вимоги про сплату боргу, як і не надано доказів її оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, Суд вважає, що подані Позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для прийняття рішення по справі в порядку скороченого провадження про задоволення адміністративного позову.

Згідно ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись положеннями статей 94, 160-163, 1832, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) кошти в розмірі 23800,00 грн., на розрахунковий рахунок №0009, код платежу 21081103 ідентифікаційний код 37962074 банк ГУ ДКУСУ у м. Києві МФО 820019, код виду сплати 135.

Відповідно до п.п. 9, 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, визначені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Федорчук