Справа № 607/10820/16-а
Суддя: Братасюк В. М.
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2017 Справа №607/10820/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Братасюка В.М.

за участю секретаря: Чичкевич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа Відкрите акціонерне товариство «Тернопільське об'єднання «Текстерно» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовними вимогами до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа Відкрите акціонерне товариство «Тернопільське об'єднання «Текстерно», про визнання неправомірними дій відповідача по факту відмови у призначенні пенсії, яка зафіксована у протоколі від 01.03.2013року та зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 19.10.2012р., тобто з дати звернення до відповідача. В обґрунтування вимог посилається на те, що вона працювала, у ВАТ «ТО «Текстерно» на посаді мотальниці з 24.07.1978 року по 19.02.2013 року, має стаж більше 34 років, що дає право на пільгову пенсію. Однак, відповідач безпідставно відмовив їй у призначенні пенсії на пільгових умовах, в порушення норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» не витребував відповідні документи, за наявності сумнівів у підтвердження наявності права на пільгову пенсію, та не включив у спеціальний стаж відпустку по догляду за дитиною.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.08.2017 року залишено без розгляду позов в частині вимог за періоди 19.02.2013 року по 25.03.2016року включно, на підставі ст.100 КАС України. Таким чином підлягає до розгляду позов в частині вимог за період з 26.03.2016 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, зіславшись на мотиви викладенні в позовній заяві.

Представник відповідача Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у письмовому запереченні відносно позову.

Представник третьої особи Відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об'єднання «Текстерно» відносно задоволення позову заперечив, підтримують заперечення відповідача у справі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як свідчать записи в трудові книжці ОСОБА_1 НОМЕР_1, остання 24.07.1978року була прийнята на роботу за професією мотальниця, 19.02.2013року була звільнена за власним бажанням, стаж роботи становить 34 роки 27 днів.

19.10.2012року ОСОБА_1 звернулася до ПФУ в м. Тернополі, правонаступником якого є Тернопільське об'єднання управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, із заявою про призначення їй пенсії на пільгових умовах.

Як вбачається із змісту наявної у справі копії протоколу за № 16 від 11.02.2013 року засідання комісії ПФУ в м. Тернополі з питання розгляду заяви позивачки ОСОБА_1 щодо призначення пенсії на пільгових умовах, комісія вирішила відмовити ОСОБА_1. в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Копію протоколу ОСОБА_1 отримала у березні 2013року.

Відповідно до вимог ст. 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 81 Закону України "Про пенсійне забезпечення" призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно із ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

У відповідності до вимог ст.ст. 82, 104 Закону України "Про пенсійне забезпечення" документи про призначення пенсій розглядаються органами Пенсійного фонду не пізніше 10 днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення. Зазначене рішення органу, який призначає пенсії, може бути оскаржено до суду.

Згідно п. „є" ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" №1788-ХП від 05.11.1991р. на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992р. №583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення" затверджено Список текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

Враховуючи особливості призначення пенсії за віком на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу працівника до Управління Пенсійного фонду України подаються уточнюючі довідки підприємств, як це передбачено пунктом 11 «Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років», затвердженого Постановою Пенсійного Фонду України №18-1 від 10.11.2006р. та пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, де зазначено, що уточнюючі довідки підприємств для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка.

Як вбачається із довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ВАТ «ТО «Текстерно» від 23.03.2012р., сумарна тривалість пільгового стажу роботи ОСОБА_1, зайнятої на верстатах і машинах повний робочий день на ВАТ «ТО «Текстерно» з 24.07.1978року по 29.02.2012року становить 16 років 25 днів.

Дана довідка видавалася без врахування перебування у відпустці по догляду за дитиною.

Згідно із ч. 2 ст. 181 КЗпП України відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною трирічного віку.

Частиною 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

За час роботи на ВАТ «ТО «Текстерно» ОСОБА_1 перебувала у додатковій відпустці по догляду за дітьми: дочкою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1., синами ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2. та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3. (Накази №359-ОК від 15.10.1984р., №264-ОК від 11.11.1986р., №141 від 21.12.1989р.).

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, та певні протоколи до неї, і ця обставина з огляду на приписи ч.1 ст. 9 Конституції України, Закону України від 29.06.2004 року «Про міжнародні договори» свідчить про обов'язковість застосування національними судами України норм Конвенції.

ЄСПЛ у рішенні «Толстой-Мілославскій проти Сполученого Королівства» від 23.06.1995 року (скарга №18139/91), зазначає, що застосовуваний національний закон повинен відповідати критерію «якості», якості тобто щоб « він був доступним для всіх осіб, які мають до нього відношення, і досить чітко сформульованим для того, щоб вони могли - користуючись відповідної консультацією, якщо це необхідно, - передбачити ступінь, яка є розумною у сформованій ситуації, тих наслідків, які дана дія може спричинити за собою».

При цьому суд зауважує, що зміст «Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років», затвердженого Постановою Пенсійного Фонду України №18-1 від 10.11.2006р. та «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, не є чітким та передбачуваним для суб'єктів застосування, оскільки не визначає чітких критеріїв необхідності та механізму отримання довідок про стаж роботи, в тому числі осіб (роботодавець чи працівник), до обов'язку котрих входить подання відповідних довідок.

А відтак видається, що за умови неякісного закону, довідки підприємств для підтвердження спеціального трудового стажу повиннім приймаються лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості про трудовий стаж, однак з записів трудової книжки позивачки вбачається відсутність будь - якої інформації про її роботу неповний робочий день чи за сумісництвом, тощо, а тому взагалі було недоцільним зі сторони відповідача вимагати від ОСОБА_1 будь - яких додаткових документів при вирішенні питання призначення пенсії.

Судом безспірно встановлено, виходячи із приписів ч.16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. «є» ст..13, п. «ж» ст..56 Закону України «Про пенсійне забезпечення, п.13 ст.11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ч.2 ст.181 КЗпП України, Постанови Кабінету міністрів від 12.10.1992року №583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення». Що до стажу роботи на пільгових умовах зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Учасниками судового розгляду не заперечується те, що з 1992 року ВАТ «ТО «Текстерно» працює неритмічно із застосуванням режиму скороченого робочого тижня та місяця, а отже для визначення стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, обов'язковим є видача уточнюючих довідок, у яких вказуються відомості про періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу.

Посилання відповідача на необхідність застосування до спірних правовідносин по зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах часу догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми п.11 Порядку №637, яких регламентує підтвердження часу догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, є безпідставними, оскільки вказана норма міститься у розділі «Документи, що підтверджують трудовий стаж», а отже носить загальний характер щодо таких правовідносин.

При цьому п.20 Порядку №637 міститься у розділі «Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників», а отже носить спеціальний характер щодо спірних правовідносин і саме він повинен застосуватися при вирішенні питань щодо підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій на пільгових умовах.

Посилання представника ВАТ «ТО «Текстерно» на неможливість видачі уточнюючих довідок працівникам через відсутність у додатку №5 Порядку №637 відповідної графи для зазначення часу догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку, на думку суду є надуманим, оскільки у вказаному Додатку №5 існують відповідні графи для зазначення періоду роботи особи на посаді, яка дає право на отримання пенсії.

Частина 2 ст.11 КАС України зазначає, що суд може вийти за межі позовних вимог у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін. А частина ст. 162 КАС України перелічує способи захисту прав та вказує, що суд може прийняти іншу постанову, яка гарантувала б дотримання і захист прав.

Розглядаючи матеріали справи суд приходить до переконання, що позивачу слід було звернутися із вимогою про зобов'язання ВАТ «ТО «Текстерно» видати уточнюючу довідку згідно пункту «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши в неї періоди перебування у відпустці по догляду за дитиною до спеціального стажу, проте кожна особа має право на ефективнийзасіб правового захисту, не заборонений законом.

«Ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

При цьому рішення суду не повинно бути таким, що зумовлює необхідність для позивача повтороно звертатися до суду за захистом порушеного або невизнаного права, а тому суд вважає вірним обраний позивачкою спосіб захисту права, оскільки вимога до суду про зобов'язання відповідача - «Текстерно» видати уточнюючу довідку про стаж, навіть в разі задоволення, не свідчить про наявність гарантії про ефективний захист права позивачки, оскільки органи ПФУ, з огляд на загально існуючу практику відмов фонду у призначенні пенсій на пільгових умовах, усе одно змусили б позивачку іти до суду з вимогою про призначення пенсії.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З огляду на вище викладене, а також враховуючи те, що ОСОБА_1 під час перебування у відпустках по догляду за дітьми не була звільнена з роботи, суд прийшов до висновку, що доводи позивача викладені в позовній заяві є обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення, шляхом зобов'язання Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію, відповідно пункту «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 26.03.2016року, так як термін перебування у декретній відпустці по догляду за дитиною слід зараховувати до спеціального трудового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Щодо вимоги позивача щодо визнання неправомірними дій відповідача по факту відмови їй у призначенні пенсії, яка зафіксована у протоколі від 01.03.2013року, враховуючи те, що відповідачу для прийняття оскаржуваного рішення була надана довідка третьої особи, яка не враховувала час перебування позивача у декретних відпустках, на переконання суду дана вимога є передчасною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.11, 71, 86, 158, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію, відповідно пункту «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 26.03.2016року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області 551,20 гривень сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк