Справа № 415/4441/17
Суддя: Краснокутська М. О.
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/4441/17
Провадження № 2-а/415/175/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Краснокутська М.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання здійснити обмін житла, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до Лисичанської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання здійснити обмін житла.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Виходячи з системного аналізу частин першої та другої ст.2 КАС України, вбачається, що захист прав та інтересів фізичних і юридичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Частиною 2 ст.4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відтак, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності особи, то це виключає юрисдикцію адміністративного суду у такій категорії справ.

За змістом ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 10 ч.2 ст.16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства, зокрема справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із житлових відносин.

За змістом ч.1 ст.3 ЖК УРСР, житлові відносини регулюються, в основному, цим Кодексом.

При цьому, як вбачається з ЖК УРСР, предметом його регулювання є відносини між уповноваженими державними органами, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами щодо: 1) виникнення, здійснення і припинення права власності на жилі будинки, квартири, а також кімнати у квартирах, їх частини; 2) обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов; 3) забезпечення громадян жилими приміщеннями; 4) реалізації прав власників житла і визначення їх обов'язків; 5) забезпечення збереження, обслуговування та ремонту жилого фонду; 6) оплати житлово-комунальних послуг; 7) здійснення місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, профспілковими та іншими громадськими об'єднаннями нагляду і контролю за забезпеченням реалізації права громадян України на житло, додержанням Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями та їх утримання; 8) обміну та бронювання житла; 9) приватизації державного житлового фонду.

З розяснень, що містяться в п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вбачається, що у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків (стаття 25 Закону України від 4 вересня 2008 року № 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків») тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень.

Згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як вбачається з адміністративного позову, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Лисичанської міської ради, яка полягає у відмові здійснити обмін жилої площі на верхньому поверсі будинку без ліфту на житло на нижньому поверсі або в будинку, обладнаною ліфтом, зобовязати Лисичанську міську раду негайно здійснити обмін однокімнатної частково упорядкованої квартири на пятому поверсі пятиповерхового будинку, розташованої за адресою: м. Лисичанськ, вул. ім.. ОСОБА_3АДРЕСА_1 на житло на нижчому поверсі або в будинку, обладнаним ліфтом.

Таким чином, з позову вбачається, що звернення позивача до суду спрямоване на захист його житлових прав, а відтак, вказаний спір не носить характеру публічно-правового спору, а є спором у сфері житлових відносин.

Оскільки позивач звернувся до суду за захистом прав, що виникли з житлових правовідносин, і цей спір не є публічно-правовим, то для нього встановлений інший порядок судового вирішення, у звязку з чим ця справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, вказаний спір вирішуються в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства, відповідно до вимог ст.ст.3, 15 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.109, 165, 186, 254 КАС України,

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання здійснити обмін житла.

Роз'яснити позивачу, що розгляд справи за поданою заявою відноситься до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільно-процесуального судочинства.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.О.Краснокутська