Справа № 295/7583/17
Суддя: Полонець С. М.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/7583/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.08.2017 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Полонець С.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії, -
встановив:
11.07.2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною відмову Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 10841/04 від 20.06.2017 року в призначенні йому пенсії по інвалідності; зобов`язати відповідача зарахувати страховий стаж позивача з жовтня 2013 року по теперішній час (день винесення постанови по справі) для призначення пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати відповідача призначити та нарахувати позивачу пенсію по інвалідності з дати встановлення групи інвалідності, а саме з 13 березня 2017 року; зобов`язати відповідача виплатити призначену та нараховану позивачу пенсію по інвалідності з дати встановлення групи інвалідності, а саме з 13 березня 2017 року на його картковий рахунок № НОМЕР_1 .

Ухвалою судді від 12.07.2017 року було відкрито скорочене провадження по справі.

Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши повідомлені позивачем обставини справи та заперечення, подані відповідачем, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

З матеріалів справи вбачається, що в червні 2017 року позивач звернувся з заявою про призначення пенсії по інвалідності (3 група, травма пов`язана із захистом Батьківщини) до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Листом від 20.06.2017 року за № 10841/04 позивача було повідомлено про відмову у призначенні пенсії по інвалідності.

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно п. 2 ст. 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на кожну застраховану особу відкривається персональна облікова картка, в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки та офіційно повідомили про це відповідний орган доходів і зборів і мають відмітку в паспорті).

Згідно ч. 6 ст. 21 цього Закону, відомості про осіб, зазначених у пунктах 1,2, 5- 10, 12-15, 18 статті 11 цього Закону, подаються до територіального органу Пенсійного фонду страхувальниками-роботодавцями, відповідними підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують цим особам заробітну плату, грошове забезпечення (заробіток), допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 30 Закону пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 32 Закону особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією для інвалідів ІІІ групи від 24 років до досягнення особою 26 років включно - 2 роки.

Період проходження з жовтня 2013 року служби позивача у військовій частині до страхового стажу зарахувати неможливо через відсутність даних персоніфікованого обліку.

Згідно абз. 5 ч. 1 ст. 40 Закону, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно абз. 8 ч. 2 ст. 40 Закону, коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії обчислюється з суми заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Відповідно до ст. 11 зазначеного Закону загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають:

1) громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об`єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно Інструкції про порядок нарахування та сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за деякі категорії застрахованих осіб, що була затверджена наказом Міністерством фінансів України № 1092 від 20.04.2015 року, ця Інструкція визначає механізм сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) до Пенсійного фонду України

Відповідно до п. 2 ст. 1 платниками єдиного внеску є:

- підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу з тимчасової непрацездатності, допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу або компенсацію відповідно до законодавства, таким особам: військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу.

Відповідно до п. 3 платники єдиного внеску зазначені у підпунктах 1 та 2 пункту 1 цього розділу є страхувальниками для застрахованих осіб.

З огляду на вищезазначені норми, у відповідача не було підстав для врахування стажу та заробітку з огляду на відсутність в управлінні відомостей про сплату страхових внесків з доходу позивача, що вимагає ст.ст.24, 40 Закону України № 1058-IV.

Згідно поданих відповідачу документів, страховий стаж позивача становить 10 місяців 10 днів, тому у призначенні пенсії йому відмовлено через відсутність необхідного стажу роботи (2 роки), що є правомірним.

Слід зазначити, що згідно п. 2 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсійне забезпечення мають звільнені зі служби особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом.

У зв`язку з тим, що згідно військового квитку позивач не звільнений з військової служби за контрактом, права на призначення пенсії по інвалідності згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не має.

Відповідно ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Також, слід зазначити, що вимога зарахувати страховий стаж позивача з жовтня 2013 року по дату винесення постанови, тоді як призначити позивачу пенсію по інвалідності управління повинно було б з 17.03.2017 року (дати встановлення інвалідності), не відповідає нормам діючого законодавства, оскільки, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж зараховується до дати призначення пенсії.

Отже, дії Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 є правомірними та вмотивованими.

Враховуючи вищезазначене, позов є безпідставним, необгрунтованим, і таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 158-163, 183-2 КАС України, суд

постановив:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії,відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: