Справа № 822/2001/17
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2001/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Петричковича А.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про визнання дій незаконими та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою від 17.07.2017 в якій, посилаючись на порушення відповідачем Закону України "Про виконавче провадження", просить визнати незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. щодо повернення виконавчого листа №822/2196/16, виданого Хмельницьким окружним адміністративним судом 14.04.2017 р. без прийняття до виконання, та зобов'язати держаного виконавця прийняти до виконання вказаний виконавчий документ.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просив слухати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання представника не направив, хоч належно був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.01.2017 по справі №822/2196/16, зміненою постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.03.2017, задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1. Визнано протиправними та скасовано накази заступника голови комісії з реорганізації Дерпродспоживслужби Лемак М.С. №1066-к від 03.10.2016 року та №1070-к від 02.11.2016 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління безпечності харчових продуктів та ветеринарії Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області з 12.10.2016 року. Зобов"язано Державну ветеринарну та фітосанітарну службу України виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.10.2016 року по 30.01.2017 року включно. Допущено до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді і виплати йому середнього заробітку за один місяць у розмірі 11079 гривень 21 копійка.

14.04.2017 Хмельницьким окружним адміністративним судом на виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист, котрий в подальшому був пред'явлений позивачем до примусового виконання.

26.06.2017 за №20.1-Д/5 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовою А.Н. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. В цьому повідомленні вказано, що відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. За пред'явленим на виконання виконавчим документом передбачено зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів, що відповідно до вимог Закону провадиться у різний спосіб. Таким чином, виконавцем зроблено висновок, що підлягає видачі два виконавчих документи із зазначенням тієї частини судового рішення, яка підлягає виконанню.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону №1404-VIII у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до п.6 ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

У вказаному виконавчому листі зазначений один боржник - Державна ветеринарна та фітосанітарна служба України, який і повинен виконати рішення суду. Отже, судом не встановлено невідповідності виконавчого документа вимогам ст.4 Закону №1404-VIII, як і не наведені такі підстави і державним виконавцем у повідомленні про повернення виконавчого документу.

Щодо посилання відповідача на те, що судом мало бути видано два виконавчих листи, в т.ч. один - стосовно стягнення коштів, який має виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1-2 ст.6 Закону №1404-VIII у випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються органами доходів і зборів, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Проте постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.01.2017 по справі №822/2196/16 не приймалось рішення про стягнення коштів з державного органу, а було зобов'язано такий орган (Державну ветеринарну та фітосанітарну службу України) виплатити ОСОБА_1 середній заробіток (в т.ч. виплату середнього заробітку за один місяць допущено до негайного виконання), що не є рішенням про стягнення коштів. Тому державний виконавець безпідставно вважав, що рішення у цій частині підлягає виконанню органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Крім цього, така обставина згідно ст.4 Закону №1404-VIII не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Також, потрібно враховувати, що за судовим рішенням, яке набрало законної сили, або яке належить виконати негайно та яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом, або зазначити, що обов'язок чи право стягнення є солідарним (ч.1 ст.258 КАС України). Позивач отримав два виконавчі листи з двома різними боржниками, які звернув до виконання, а тому він може реалізувати право на отримання виконавчих листів за кожною виконавчою дією для кожного з боржників окремо. Крім цього, стягував і державний виконавець можуть реалізувати право на роз"яснення судового рішення, що визначено ст.170 КАС України. Так як рішення суду першої інстанції було змінено апеляційною інстанцією, цю частину може роз"яснити Вінницький апеляційний адміністративний суд, а решту Хмельницький окружний адміністративний суд.

Таким чином, державним виконавцем було порушено норми Закону №1404-VIII та безпідставно повернуто виконавчий документ.

Позивач, заявляючи вимогу про визнання протиправними дій стосовно повернення виконавчого документа не звернув увагу на те, що відповідні дії є частиною процесу реалізації повноважень, наданих органу примусового виконання рішень. Результатом реалізації цих повноважень є прийняття рішення, яке породжує юридичні наслідки. Отже, виключно результат реалізації повноважень державного органу, а не процес реалізації її повноважень, мав би бути об'єктом судового оскарження.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій стосовно повернення виконавчого листа є такими, що не підлягають задоволенню.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З метою повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 26.06.2017 за №20.1-Д/5, прийняте головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовою А.Н.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування. Зокрема, такого висновку дотримується також й Європейський суд з прав людини у справі "East/West Alliance Limited проти України" від 23.01.2014 року.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Враховуючи зазначене, інша позовна вимога позивача - зобов'язання державного виконавця прийняти до виконання виконавчий документ, підлягає задоволенню, а позов частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1,3 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Згідно постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 5 лютого 2016 року №2 вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою. При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 640 грн., який, враховуючи вказане роз'яснення, слід присудити на його корить в повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України департамент Державної виконавчої служби відділ примусового виконання рішень.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 158 - 163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 від 17.07.2017 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 26.06.2017 за №20.1-Д/5, прийняте головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовою А.Н.

Зобов'язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби прийняти до виконання виконавчий лист №822/2196/16, виданий Хмельницьким окружним адміністративним судом 14 квітня 2017 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України департамент Державної виконавчої служби відділ примусового виконання рішень.

Копії постанови надати сторонам.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/А.І. Петричкович
"Згідно з оригіналом" Суддя А.І. Петричкович