Справа № 462/6949/16-а
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/7644/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий-суддя Довга О.І.
суддя Большакова О.О.
суддя Затолочний В.С.

секретар судового засідання Дутка І.С.

за участю:
позивача ОСОБА_1
представників позивача Беркій Х.Л., Михаляк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Залізничного відділу соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 01 червня 2017 року у справі № 462/6949/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Залізничного відділу соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

30 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Залізничного відділу соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення Залізничного відділу соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про припинення виплати її сім`ї державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї, повернення суми переплат у розмірі 59190,96 грн. та стягнути із відповідача невиплачену суму державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї з лютого по вересень 2016 року в розмірі 18696,90 гривень.
В обгрунтування вимог адміністративного позиву ОСОБА_1 покликалась на те, що в лютому 2016 року отримала повідомлення від Залізничного відділу соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про зупинення виплат її сім`ї державної соціальної допомоги як малозабезпеченій, та повернення суми переплат у розмірі 59190,96 грн. Вказана відмова обґрунтована тим, що вона навмисно подала неповну інформацію щодо свого майнового стану, що вплинуло на встановлення права на державну допомогу. Разом з тим, позивач стверджує, що автомобіль УАЗ 452 перебував у власності її чоловіка лише формально, оскільки її сім`я передала його у зону АТО.
Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 01 червня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправними дії Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо припинення виплат ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї із 01 березня 2016року по 31 серпня 2016 року; зобов`язано Залізничний відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї за період з 01 березня 2016року.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її необгрунтованою та прийнятою з порушенням норм процесуального прав, Залізничний відділ соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги Залізничний відділ соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради покликається на те, що підставою припинення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям є недостовірні дані подані позивачем про її майновий стан, а саме, наявність у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї більше одного автомобіля, що вплинуло на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені бюджетні кошти у вигляді державної соціальної допомоги в розмірі 59190, 96 гривень. Відповідач зазначає, що покликання позивача про те, що автомобіль УАЗ-452 передано в зону АТО не заслуговують на увагу, оскільки даний автомобіль не вибув з власності сім`ї ОСОБА_2 . Інших доказів того, що чоловік позивача відчужив автомобіль УАЗ і втратив право власності на такий, позивач не надала, а тому відповідач вважає висновки суду першої інстанції невірними та просить задоволити апеляційну скаргу, скасувати оскаржену постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.
Колегією суддів встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю дев`ятьох дітей та Указом Президента України їй присвоєно почесне звання «Мати-героїня». Позивач перебуває на обліку в Залізничному відділі соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради як одержувач державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї. Наймолодші діти 1995, 1998 та 1999 років народження навчаються відповідно у Львівському національному університеті імена ОСОБА_3 та Міжрегіональному вищому професійному училищі автомобільного транспорту та будівництва на денній формі навчання, що підтверджується довідками, які знаходяться в матеріалах справи.
Рішеннями Залізничного відділу соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на підставі поданих документів позивачу, було призначено державну соціальну допомогу з 01 вересня 2014 року по 29 лютого 2016 року.
Листом №2605/08-6493 від 10 червня 2016 року Залізничний відділ соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради повідомив позивачу, що їй з 01 березня 2016 року припинено надання державної соціальної допомоги строком на 6 місяців, оскільки при поданні декларації про доходи та майновий стан не були задекларовані відомості про автомобілі, що перебували у власності членів сім`ї, рішення про призначення державної соціальної допомоги не виносились на розгляд комісії при районній адміністрації.
З відповіді на запит відділу територіального сервісного центру 4641 РЦС МВС у Львівській області №27/13-4641-167зл від 01 лютого 2016 року судом встановлено, що у власності чоловіка позивача є два автомобіля. Один з яких вказано позивачем при поданні декларації це ЗАЗ 1102, номерний знак НОМЕР_1 року випуску, та автомобіль УАЗ- 452, 1975 року випуску, який не було задекларовано позивачем при зверненні за державною соціальною допомогою як малозабезпеченій.
Згідно повідомлення про припинення надання державної соціальної допомоги № від 25 лютого 2016 року позивачу було повідомлено про припинення виплати державної соціальної допомоги та зобов`язано повернути виплачену надміру суму допомоги в сумі 59190,98 гривень.
Вважаючи такі дії суб`єкта владних повноважень протиправними, позивач звернулась в суд за захистом свої прав.
Задовольняючи частково позов суд першої інстанції покликався на те, що дії відповідача щодо припинення із 01 березня 2016 року виплати позивачу державної соціальної допомоги, як малозабезпеченій сім`ї, слід визнати протиправними і зобов`язати відповідача поновити нарахування та виплату позивачу допомоги з часу припинення.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наведені нижче обставини справи та міркування.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Малозабезпечена сім`я - це сім`я, яка з поважних або незалежних причин від неї причин має середньомісячний сукупний дохід нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.
Згідно ст. 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» заява про надання держаної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації.
Частиною 1 статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» передбачено, що за наявності обставин, передбачених, зокрема, в абзаці п`ятому частини першої цієї статті, державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних в містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо: у складі сім`ї є інвалід; у малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах І VI рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років); неможливість отримання будь-яких джерел для існування, пов`язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім`ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально побутових умов сім`ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги.
У відповідності до абз 6 ч.2 ст. 7 цього ж Закону, якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця виявлення порушення.
Отже, виплата соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям припиняється у разі, коли уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї при заповненні до відповідного державного органу заяви про надання державної соціальної допомоги навмисно подав недостовірні відомості або приховав відомості при призначенні зазначеної допомоги та виплати її розміру.
Відповідно до п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року, у призначенні допомоги може бути відмовлено у разі, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).
Згідно з п. 25 цього Порядку виплата раніше призначеної допомоги припиняється, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надмірно виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.
Пунктом 28 Порядку встановлено, що якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.
Відтак, обов`язковою умовою для повернення чи примусового стягнення отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям є наявність встановленого факту умисних дій особи щодо подання недостовірних відомостей, в тому числі про доходи і майновий стан, які вплинули або могли вплинути на встановлення права на таку допомогу і на виплату її розміру.
Водночас відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо: у складі сім`ї є інвалід; у малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно технічних, вищих навчальних закладах I IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років); неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов`язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім`ї. рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально побутових умов сім`ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги.
Згідно абз. 4 ч.1 ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).
Колегією суддів встановлено, та це підтверджується матеріалами справи, що у власності чоловіка позивача ОСОБА_4 перебуває два автомобіля. Водночас, як з`ясовано судом автомобіль УАЗ-452 шасі № НОМЕР_2 знаходиться у військовій частині НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою військової частини-польова пошта НОМЕР_3 №3471 від 28.09.2016 року. Відтак, суд вважає, що згаданий автомобіль фактично вибув з володіння сім`ї позивача, та нею в особистих чи господарських цілях не використовується, а отже по суті не може бути тим майном по суті, яке визначає майновий стан позивача.
Крім того, колегія суддів вважає, що обов`язковою умовою для повернення чи примусового стягнення отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям є наявність встановленого факту умисних дій особи щодо подання недостовірних відомостей, в тому числі про доходи і майновий стан, які вплинули або могли вплинути на встановлення права на таку допомогу і на виплату її розміру.
Враховуючи викладене, колегія судів вважає висновки суду першої інстанції стосовно того, що доводи відповідача не підтверджують правомірність припинення виплати позивачу державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, та відсутність умисних дій позивача спрямованих на приховування реального майнового стану його сім`ї.
З наведених вище мотивів колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, які по суті тотожні письмовим запереченням відповідача на адміністративний позов ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість доводів апелянта стосовно неправомірності оскарженої ним ухвали суду першої інстанції. Водночас, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно та об`єктивно оцінено обставини справи та доводи позивача, а відтак прийнято обґрунтоване рішення.
Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Залізничного відділу соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради залишити без задоволення, а постанову Залізничного районного суду м. Львова від 01 червня 2017 року у справі № 462/6949/16-а без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді О. О. Большакова
В. С. Затолочний