Справа № 820/1071/17
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 р.Справа № 820/1071/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: Чалого І.С. , П'янової Я.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2017р. по справі № 820/1071/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області

про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

13.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства, викладену в листі від 26.12.2016 року за №1-25789/0/6-23492/0/21-16;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву гр. ОСОБА_2 від 13 грудня 2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу сільськогосподарського призначення, площею 16,1315 га, кадастровий номер НОМЕР_1, для ведення фермерського господарства, за рахунок земель державної власності, які розташовані за межами населених пунктів Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області та передачею в користування на умовах оренди;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області видати відповідний наказ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_2 за рахунок земель запасу державної форми власності сільськогосподарського призначення угідь (рілля) для ведення фермерського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Позивач, ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 року у справі №820/1071/17 та прийняти нову постанову у справі, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а саме:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства, викладену в листі від 26.12.2016 року за №1-25789/0/6-23492/0/21-16;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву гр. ОСОБА_2 від 13 грудня 2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу сільськогосподарського призначення, площею 16,1315 га, кадастровий номер НОМЕР_1, для ведення фермерського господарства, за рахунок земель державної власності, які розташовані за межами населених пунктів Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області та передачею в користування на умовах оренди;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області видати відповідний наказ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_2 за рахунок земель запасу державної форми власності сільськогосподарського призначення угідь (рілля) для ведення фермерського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що розпорядженням голови Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 13 вересня 2012 року №500 "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства ФГ "Раківка" було надано фермерському господарству "Раківка" в особі голови фермерського господарства ОСОБА_2 дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу сільськогосподарського призначення (сільськогосподарські угіддя - рілля) орієнтованою площею 16,1315 га для ведення фермерського господарства, розташованої на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області з подальшою передачею її в оренду.

Розпорядженням голови Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 24.12.2012 року №794 "Про внесення змін до розпорядження райдержадміністрації від 13.09.2012 року №500" (додаток №6) внесені зміни до розпорядження голови райдержадміністрації від 13.09.2012 року №500, а саме у назві розпорядження та у пунктах 1 та 2 слова "ФГ "Раківка" змінено на "гр. ОСОБА_1".

На виконання вищевказаних розпоряджень, позивачем у 2013 році було замовлено виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у проектній організації - Приватного підприємства "Укрпроекткадастр".

Позивач неодноразово звертався до Головного управління Держеокадастру в Харківській області з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу сільськогосподарського призначення, площею 16,1315 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель державної власності, які розташовані за межами населених пунктів Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області та передачею в користування на умовах оренди.

Листами Головного управління Держгеокадастру в Харківській області від 13.10.2015 року №19-20-6-11409/0/19-15 та від 10.03.2016 року №І-3427/0/6-3127/0/21-16 було відмовлено видати наказ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу сільськогосподарського призначення посилаючись на необхідність доопрацювання проекту та додатних до нього матеріалів.

28.04.2016 року та 14.12.2016 року позивач - ОСОБА_2, знову звертався до відповідача з заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу сільськогосподарського призначення, площею 16,1315 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель державної власності, які розташовані за межами населених пунктів Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області та передачею в користування на умовах оренди.

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області листами від 11.05.2016 року №1-8463/0/6-7425/0/21-16 та від 26.12.2016 року №І-25789/0/6-23492/0/21-16 "Про розгляд заяви" повідомило позивача, що у Головного управління відсутні правові підстави затвердити зазначений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства, оскільки, при розгляді представлених матеріалів встановлено, що внесення змін до розпорядження Нововодолазької райдержадміністрації від 13.09.2012 р. №500 є безпідставним та необґрунтованим, також зазначене розпорядження не відповідає вимогам ч.1 ст.134 Земельного кодексу України (далі по тексту - ЗК України) та не може бути підставою для розробки представленого проекту землеустрою.

Не погоджуючись з відмовою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, позивач звернувся за відновленням своїх порушених прав до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки не підтверджено факту порушення Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області прав та законних інтересів ОСОБА_2, позовні вимоги є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно статті 20 Закону України "Про землеустрій" землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі: надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Один з видів документації із землеустрою є проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Статтею 30 Закону України "Про землеустрій" визначено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Так, зокрема, відповідно до вимог частини першої статті 186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч.4 ст. 186-1 ЗК України, розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (частина 5 статті 186-1 Земельного кодексу України)

Згідно частини шостої статті 186-1 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 122 ЗК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Отже, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області є органом, уповноваженим розпоряджатися землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Харківської області.

Згідно частини 13 статті 123 ЗК України, підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Приписами частини сьомої статті 186-1 ЗК України встановлено, що органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій", надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Відповідно до частини 8 статті 186-1 ЗК України у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Дослідивши оскаржуваний лист відповідача за вих.№І-25789/0/6-23492/0/21-16 від 26.12.2016р. щодо розгляду заяви позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області та передачу її в оренду, і викладену в ньому позицію про відсутність правових підстав для розробки представленого проекту землеустрою, колегія суддів зазначає, що відповідач фактично повернув документи позивача для усунення недоліків, оскільки в розумінні ч.8 ст.186-1 ЗК України належною формою відмови у погодженні проекту землеустрою є висновок про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, лист Головного управління Держгеокадастру в Харківській області від 26.12.2016 року не можна вважати відмовою в погодженні проекту землеустрою на відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства, а отже, судом першої інстанції було обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства, викладену в листі від 26.12.2016 року за №1-25789/0/6-23492/0/21-16.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву гр. ОСОБА_2 від 13 грудня 2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу сільськогосподарського призначення, площею 16,1315 га, кадастровий номер НОМЕР_1, для ведення фермерського господарства, за рахунок земель державної власності, які розташовані за межами населених пунктів Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області та передачею в користування на умовах оренди, колегія суддів зазначає, що вони є похідними від попередньої позовної вимоги, а тому, оскільки не встановлено протиправності дій відповідача, судом першої інстанції було правомірно відмовлено в цій частині позову.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області видати відповідний наказ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_2 за рахунок земель запасу державної форми власності сільськогосподарського призначення угідь (рілля) для ведення фермерського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі змістом Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Зазначена правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, яка висловлена в постанові Верховного Суду України від 18.03.2014 року № 21-11а14.

Отже, судом першої інстанції було обґрунтовано та правомірно відмовлено також і в цій частині позовних вимог.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення вимог заявника апеляційної скарги - ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2017р. по справі №820/1071/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Чалий І.С. Пянова Я.В.
Повний текст ухвали виготовлений 31.07.2017 р.