Справа № 808/150/17
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2017 рокусправа № 808/150/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Мельника В.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2017 року

у адміністративній справі № 808/150/17 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и л а :

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2017 року задоволено адміністративний позов ФОП ОСОБА_1, визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про накладення стягнень від 29.12.2016 року № 000029, а також присуджено витрати зі сплати судового збору в розмірі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області.

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку відповідачем по справі з підстав порушення вимог чинного законодавства України, не повного з'ясування обставин справи, які мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, та неправильного і неповного дослідження доказів, а також не вірного застосування норм матеріального і процесуального права, що у сукупності призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, та неправильного вирішення адміністративного спору, у зв'язку з чим просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2017 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Апеляційна скарга відповідача мотивована неправильним застосуванням судом першої інстанції положень ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. № 877-V (далі - Закон № 877-V), які в повному обсязі були дотримані під час перевірки позивачки по справі. З урахуванням того, що позивачу було пред'явлено направлення на проведення перевірки № 000264 від 01.12.2016 року та службові посвідчення головного спеціаліста ОСОБА_3 і заступника начальника управління, начальника відділу ОСОБА_4, про що міститься відмітка в акті перевірки та не заперечується позивачем, відповідач вважає, що захід відповідачем було здійснено за наявності всіх необхідних документів.

Крім того, апелянт вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про неналежність наданого доказу - відеозапису з мобільного телефону перевіряючого з тих підстав, що він був зроблений до початку позапланової перевірки, оскільки суб'єкт господарювання допустив посадових осіб органу до здійснення заходу державного нагляду, то і відео-, аудіофіксація заходу є легітимними. Також передчасними є висновки суду першої інстанції про те, що запис зроблений з дефектами візуального відтворення, оскільки із зазначеного запису можливо встановити місце його здійснення, встановити особу, яка є на зображенні (ОСОБА_5 продавець), та відтворити аудіо запис, на якому ОСОБА_5 чітко висловилась: «А у нас нету терминала, сейчас за наличный расчет только», а у судовому засіданні ФОП ОСОБА_1 підтвердила, що на відеозаписі присутня ОСОБА_5, яка працює продавцем у магазині, в якому вона здійснює свою господарську діяльність, продавець ОСОБА_5 під час допиту свідка також підтвердила що на записі саме вона, та не заперечувала проти висловленого нею на аудіо фіксації, а свідок ОСОБА_3 також пояснив суду, що йому відмовили в розрахунку електронним платіжним засобом, та запропонували готівковий розрахунок. Вказані обставини свідчать про порушення позивачем вимог п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №878 від 29.09.2010 «Про здійснення розрахунків за продані товари (надані послуги) з використанням спеціальних платіжних засобів» установлено, що суб'єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері продажу товарів, громадського харчування та послуг і які відповідно до закону використовують реєстратори розрахункових операцій, повинні здійснити перехід на обов'язкове приймання спеціальних платіжних засобів для здійснення розрахунків за продані товари (надані послуги), абз.1 п.22 «Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів», затвердженого 15.06.2006 р. постановою Кабінету Міністрів України №833, згідно якого розрахунки за продані товари та надані послуги можуть здійснюватися готівкою та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) відповідно до законодавства, а разом з товаром споживачеві в обов'язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який засвідчує факт купівлі товару та/або надання послуги, і який не було надано перевіряючому під час здійснення контрольної закупки, а також вимог ч.2 ст.17 Закону України «Про захист прав споживачів».

Заслухавши пояснення сторін по справі та обговоривши доводи апеляційної скарги, а також дослідивши матеріали справи та повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин і їх правову оцінку, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Задовольняючи позов у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними доказами допущення позивачем порушень законодавства у сфері захисту прав споживачів, а наданий відповідачем відеозапису з мобільного телефону не може слугувати належним доказом, оскільки був зроблений перевіряючим фактично під час контрольної закупки без складення відповідного акту, та до початку проведення позапланової перевірки з питань дотримання законодавства про захист прав споживачів ФОП ОСОБА_1, яка була призначена наказом в.о. начальника Управління №142/1-06 від 01.12.2016 року і мала б бути проведена у відповідності до виданого 01.12.2016 року направлення від №000264 (а.с.75), після його пред'явлення суб'єкту господарювання.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, судом першої інстанції встановлено, що оскаржувану у цій справі позивачем постанову №000029 про накладання стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів», якою за обмеження або відмову в реалізації прав споживачів, установлених частиною другою статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовано штраф у розмірі 8500,00 грн. (а.с.68), була прийнята відповідачем на підставі акту № 000109 від 06.12.2016 року (а.с.70-72), складеного за результатом виходу посадових осіб Управління 06 грудня 2016 року для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) ФОП ОСОБА_1, АДРЕСА_1, та в якому зафіксовано факт обмеження суб'єктом господарювання використання споживачами електронних платіжних засобів під час здійснення розрахунків за придбані товари, приймання до сплати яких відповідно до законодавства є обов'язковим, що є порушенням ч.2 ст.17 Закону України «Про захист прав споживачів», а в розділі III акту перевірки позивачем зазначено про те, що по терміналу ніхто з покупців не звертався, термінал в магазині є для продажу товарів.

На підставі аналізу пояснень допитаних під час розгляду справи в якості свідків: продавця ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_6 та інспектора Управління Пакету Е.В., які безпосередньо брали участь в ході проведення перевірки, судом першої інстанції встановлено, що позапланова перевірка ФОП ОСОБА_1, що проводилася за наказом в.о. начальника Управління №142/1-06 від 01.12.2016 року та направлення на перевірку №000264 від 01.12.2016 року, була розпочата лише після фактичної спроби перевіряючим ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області ОСОБА_3 здійснити контрольну закупку пачки сигарет в магазині за адресою АДРЕСА_1, тобто, до пред'явлення суб'єкту перевірки службового посвідчення, наказу та направлення на проведення перевірки.

Під час судового розгляду представник позивача наполягав на тому, що контрольна закупка тютюнових виробів відбулась в магазині позивачки відповідно до Порядку проведення контрольної перевірки правильності розрахунку із споживачами за надані послуги і реалізовані товари, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 1994 р. № 215 «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Порядок № 215), а відеофіксація відмови продавця в розрахунку банківською карткою у зв'язку з відсутністю термінала і можливістю розрахунку лише за готівкові кошти, була здійснена на підставі ч.8 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», і саме за цих обставин було проведено перевірку, висновки якої зафіксовано в акті перевірки.

З урахуванням вищенаведеного, та з огляду на приписи п.1 п.2 п.4 Порядку № 215, якими визначаються основні вимоги до контрольної перевірки правильності розрахунку із споживачами за надані послуги та реалізовані товари суб'єктами господарювання з метою встановлення відповідності отриманої продавцем плати за реалізований споживачеві товар справжній його вартості, яка проводиться шляхом негласної контрольної закупівлі товару (замовлення, одержання послуги), з оформленням акту контрольної перевірки, та направленість яких суттєво відмінно від мети проведення призначеної відповідачем позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань, викладених у зверненні ОСОБА_7 щодо обмеження розрахунків електронним платіжними засобами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що контрольна перевірка позивача згідно Порядку № 215 була проведена відповідачем не у передбачений чинним законодавством спосіб, а її результати не підтверджені належними доказами - актом контрольної перевірки (який за поясненнями представника відповідача не складався).

Судова колегія також погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність відповідачем суду належними доказами виявленого ним під час позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 факту порушення позивачкою вимог ч.2 ст.17 Закону України «Про захист прав споживачів» шляхом обмеження або відмови в реалізації прав споживачів на здійснення розрахунків за придбаний товар за допомогою використання електронних платіжних засобів. А з урахуванням документально доведеного твердження позивача про відсутність у нього на день проведення перевірки права на реалізацію тютюнових виробів, а також того факту, що при винесенні оскаржуваного рішення відповідач не надав цим обставинам належної оцінки, хоча і був обізнаний про їх наявність з огляду на вчасне подання позивачем письмових пояснень до акту перевірки, та за відсутності доказів неможливості придбання за допомогою електронних платіжних засобів іншого виду товару, суд першої інстанції обґрунтовано визнав безпідставними висновки відповідача про порушення ФОП ОСОБА_1 прав споживачів.

Підсумовуючи вищенаведене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване у цій справі відповідачем судове рішення першої інстанції є законним та обґрунтованим, судом вірно застосовано норми матеріального права, правову позицію з приводу яких аргументовано викладено в мотивувальній частині постанови, а доводи апеляційної скарги відповідача не дають підстав для скасування чи зміни судового рішення у цій справі з підстав, які передбачені ст. ст. 201 - 204 КАС України.

Керуючись п.1 ч. 1 ст.198, 205, 206 КАС України, судова колегія, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та в строки, що визначені ст.212 КАС України

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник