Справа № 345/1915/17
Суддя: Кардаш О. І.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/1915/17
Провадження № 2-а/345/172/2017
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2017 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючої - судді Кардаш О.І.

секретаря Заткальницької Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калуш справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Голинської сільської ради, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що Голинська сільська рада 06.04.2016р. прийняла рішення №127 «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3.», а 31.08.2016р. - рішення №286 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3.». Проте на 12 сесії Голинської сільської ради відповідно до протоколу було розглянуто інше питання стосовно ОСОБА_2 під №50 «Про заяву ОСОБА_2.» та було прийнято рішення №307, яким Голинська сільська рада наддала дозвіл ОСОБА_2 на право облаштування та заїзду до новозбудованого житлового будинку по вул.600-річчя Голиня в с.Голинь, шириною 3 метри.

Відповідно до відповіді №566 на запит від 08.11.2016р. ОСОБА_1 рішення №307 Голинська сільська рада приймала без попереднього висновку земельної комісії, без розгляду акту земельної комісії та без подальшого затвердження технічної документації, зокрема внесення відомостей в господарську книгу та присвоєння номера об'єкта погосподарського обліку. В Генеральному плані с.Голинь чітко зазначено, що до земельної ділянки ОСОБА_3 веде інший під'їзд, який відповідає технічним вимогам та встановленим містобудівним нормам. Іншого заїзду зі сторони вул. 600-річчя Голиня не передбачається через проходження інженерних мереж газопроводу низького тиску, що і відображено на кадастровому плані земельної ділянки ОСОБА_3

Проте Голинська сільська рада прийняла рішення про надання права на облаштування та заїзду до новозбудованого житлового будинку без врахування, що інженерні мережі, зокрема газопровід, знаходиться в безпосередній близькості до можливого проїзду та буде перетинати його, а це суперечить чинному законодавству та становить небезпеку для оточуючих. Також вказана ширина заїзду (3 метри) не відповідає жодним містобудівним нормам та унеможливлює збереження захисних смуг інженерних споруджень газопроводу.

Крім того, позивач зазначає, що даний заїзд буде проходити паралельно та в безпосередній близькості до іншої під'їзної дороги, площею 0,0288 га до господарства ОСОБА_1 Оскільки Голинська сільська рада прийняла рішення №286 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3, а рішення №307 про надання дозволу ОСОБА_2 на право облаштування та заїзду до новозбудованого житлового будинку, позивач стверджує, що і суб'єкт звернення про облаштування заїзду не відповідає суб'єкту, котрий отримував дозвіл та розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Рішення №307 про надання дозволу ОСОБА_2 на право облаштування заїзду до новозбудованого будинку не визначає правовий титул використання даної земельної ділянки. Дана земельна ділянка відноситься до земель запасу Голинської сільської ради, тому процедура виділення можлива лише через проведення аукціону та з обов'язковою зміною цільового призначення земельної ділянки, проте рішення було сформовано таким чином, щоб обійти обмеження Земельного кодексу. Тому позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення Голинської сільської ради №307 від 31.08.2016 року, що прийняте на 20 сесії 7 демократичного скликання.

В судовому засіданні позивач та її представники позов підтримали і просять його задоволити з підстав, зазначених в самому позові. Зазначили, що дорога, яка передана ОСОБА_2 для облаштування заїзду до новозбудованого житлового будинку, перебуває в землях запасу сільської ради. Проте, в порушення вимог ст.20 Земельного кодексу України, Голинською сільською радою не було здійснено зміни цільового призначення земельної ділянки. А відповідно до ст.21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади, органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам.

Представник позивача наголосив, що внаслідок прийняття Голинською сільською радою оскаржуваного рішення будуть порушені її права. Адже облаштування заїзду передбачено таким чином, що він буде проходити біля газопроводу, що створить загрозу її життю та здоров'ю. Крім того облаштування заїзду може в майбутньому призвести до затоплення належної позивачу земельної ділянки. Тому, враховуючи, що внаслідок прийняття оскаржуваного рішення, можуть бути порушені права позивача на користування власною земельною ділянкою, позивач та її представники просять скасувати рішення Голинської сільської ради №307 від 31.08.2016 року.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог. Вказала, що рішення Голинської сільської ради №307 від 31.08.2016 року прийняте з дотриманням норм чинного законодавства. Земельна ділянка, яка передана ОСОБА_2 для облаштування заїзду до будинку, перебуває у землях запасу сільської ради, а тому сільська рада має право на передачу таких земельних ділянок громадянам. Щодо посилань позивача про те, що рішенням сільської ради надано право на користування земельною ділянкою не тій особі, яка зверталася із заявою, то такі доводи є надуманими. Адже рішення №127 «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3.» та рішення №307, яким Голинська сільська рада надала дозвіл ОСОБА_2 на право облаштування та заїзду до новозбудованого житлового будинку по вул.600-річчя Голиня в с.Голинь, шириною 3 метри, стосуються різних земельних ділянок та різних осіб. Таким чином, представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити.

Третя особа та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову. Наголосили, що стороною позивача не доведено, яким чином рішення Голинської сільської ради №307 від 31.08.2016 року порушує права позивача. Адже, відповідно до відповіді Калуського відділення ПАТ «Івано-Франкіськгаз» проїзд під газопроводом можна облаштовувати, але з дотриманням вимог СНіП ІІ-89. Контроль за дотриманням вказаних стандартів здійснює саме управління газового господарства. Також посилання позивача на ймовірність затоплення її земельної ділянки ґрунтується на припущеннях та суперечить дійсним обставинам справи. Оскільки на даний час, враховуючи, що земельна ділянка ОСОБА_2 розташована нижче, то за наявності складних погодних умов, дана земельна ділянка затоплюється більше, ніж земельна ділянка позивача. Тому третя особа та її представник просять відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено одним із принципів здійснення місцевого самоврядування в Україні - принцип законності. Також згідно ст. 24 вказаного Закону України органи місцевого самоврядування діють лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України і законами України та керуються у своїй діяльності Конституцією та законами України актами Президента України, КМ України. Як вбачається із змісту ст. ст. 2, 4, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеві ради, як представницькі органи територіальних громад, діють від імені та в інтересах відповідних територіальних громад.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад: б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу: в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього кодексу. Такі ж повноваження визначені і ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно якої до виключної компетенції сільської ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин на пленарному засіданні ради.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно із ч.2 ст.19 Земельного кодексу України земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі. Ст. 20 ЗК України передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Судом встановлено, що рішенням Голинської сільської ради №307 від 31.08.2016 року надано дозвіл ОСОБА_2 на право облаштування та заїзду до новозбудованого житлового будинку по вул.600-річчя Голиня в с.Голинь, шириною 3 метри (а.с.10).

З матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка перебуває у землях запасу сільської ради (а.с.22,23,74). Крім того, дана обставина визнається сторонами. Таким чином, з моменту віднесення зазначеної ділянкипо вул.600-річчя Голиня в с.Голинь до земель запасу, Голинська сільська рада має виключне право розпоряджатись нею, в тому числі надавати у власність чи користування фізичним і юридичним особам. Тому, приймаючи оскаржуване рішення, селищна рада діяла в межах своїх повноважень, оскільки питання про надання земельних ділянок комунальної власності у власність або користування громадян та юридичних осіб підлягає вирішенню саме радою як представницьким органом місцевого самоврядування, на території якої знаходиться спірна земельна ділянка.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин 1,2 ст.55 Конституції України, статей 2, 6 КАС.

Підставами визнання протиправним рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення процедури прийняття акта не можуть бути підставами для визнання його неправомірним і скасування.

Обов'язковою умовою визнання акту нечинним і скасування є порушення прав, свобод і інтересів позивача у зв'язку з прийняттям акту, який оскаржується.

Для того, щоб було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

При цьому, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення. Таку правову позицію висловив Верховний суд України у своїй постанові від 11 квітня 2017 року у справі №800/340/16.

В розрізі викладеного, звернення до суду з позовом особи, якій не належить право вимоги (неналежний позивач), є підставою для відмови у задоволенні такого позову, оскільки права, свободи чи інтереси цієї особи у сфері публічно-правових відносин не порушено.

Згідно із ст.11,71, 86 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В порушення вказаних вимог стороною позивача не надано суду жодних доказів на підтвердження тих обставин, що внаслідок прийняття оскаржуваного рішення Голинської сільської ради №307 від 31.08.2016 року порушено її права.

Так, покликання позивача, що облаштування заїзду під газопроводом створить загрозу її життю та здоров'ю, є голослівними та не підтверджені об'єктивними доказами. Натомість, з відповіді Калуського відділення ПАТ «Івано-Франкіськгаз» від 21.06.2017 року вбачається, проїзд під газопроводом можна облаштовувати, але з дотриманням вимог СНіП ІІ-89 (а.с.71). Крім того, контроль за безпекою постачання природного газу, дотриманням стандартів встановлення газопроводів здійснюють управління газового господарства, які і наділені повноваженнями вимагати усунення виявлених порушень.

Щодо покликань позивача, що влаштування заїзду створить у майбутньому перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою, суд звертає увагу на наступне. Відповідно до ст. 6 КАС України захисту підлягає лише порушене право особи, захист прав на майбутнє не допускається. До того ж з наданих суду фотознімків (а.с.95-98) вбачається, що земельна ділянка позивача знаходиться вище спірного заїзду, а тому облаштування такого заїзду жодним чином не вплине на затоплення земельної ділянки позивача.

Також судом встановлено, що до господарства позивача є належним чином облаштований заїзд (а.с.78,93), а тому облаштування заїзду до новозбудованого будинку ОСОБА_2 не створить позивачу жодних перешкод у користуванні належною їй земельною ділянкою.

Таким чином, Голинська сільська рада, приймаючи оскаржуване рішення, діяла на підставі та в межах повноважень, визначених законом, й відповідно вказане рішення прийняте відповідачем правомірно, з дотриманням чинного законодавства України, в межах компетенції і не порушує прав, свобод та інтересів позивача.

За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст. 19,55 Конституції України, ст.ст. 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 12,19,20, 116, 120, 122 ЗК України, ст.ст. 6,11, 17, 18, 70-71, 86, 94, 99-102, 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Голинської сільської ради , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги в порядку ст. 186 КАС України.

СУДДЯ: