Справа № 760/19792/16-а
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/6/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що звільнений з військової служби 11.04.1999 року, отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 21.06.2011 року отримав ІІ групу інвалідності у зв'язку із захворюванням, яке пов'язано з виконанням обов'язків військової служби.

Позивачем було подано на адресу відповідача через уповноважений орган заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги як інваліду війни згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Проте, відповідач відмовив позивачу у виплаті зазначеної одноразової грошової допомоги.

Вважає такі дії відповідача неправомірними у зв'язку з чим просив задовольнити позов.

В запереченнях представника відповідача, які надійшли на адресу суду останній посилаються на те, що позивач не отримав одноразову грошову допомогу правомірно.

Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, врахувавши заперечення відповідача, прихожу до висновку, що позові підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивач у 2011 році був оглянутий лікарською комісією та був визнаний з 21.06.2011 року первинно інвалідом ІІ групи внаслідок виконання обов'язків військової служби відповідно довідки до ата огляду МСЕК від 21.06.2011 року серії 10ААА №135378.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду м. Києва від 11 серпня 2016 року скасовано постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 07 червня 2016 року та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано дії Міністерства оборони України неправомірними та зобов'язано Міністерство оборони України Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 54-місячного грошового забезпечення.

Позивач звернувся з відповідним пакетом документів щодо призначення допомоги, проте 21 жовтня 2016 року Комісія з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби призначила одноразову грошову допомогу позивачу з грошового забезпечення, визначеному на день звільнення з військової служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов'язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 2 Постанови КМ України № 499 від 28 травня 2008 року (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 01 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.

Відповідно до абзацу сьомого підпункту 2 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на військову службу (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов'язків військової служби - у розмірі 54-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи.

Вбачається, що позивачу ІІ група інвалідності у зв'язку з виконанням обов'язків військової служби первинно встановлена з 21.06.2011 року.

Враховуючи, що право на грошову допомогу у звільненого військовослужбовця наступає на момент встановлення інвалідності, а не на момент його звільнення, прихожу до висновку, що позивач має право на виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку, затвердженого затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на військову службу (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), з урахуванням положень до ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), 54-місячного грошового забезпечення за посадою, з якої було звільнено позивача, на день встановлення інвалідності (21.06.2011 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду м. Києва від 11 серпня 2016 року встановлено, що право на грошову допомогу у звільненого військовослужбовця наступає в момент встановлення інвалідності, а не на момент його звільнення, та посилання відповідача на частину 8 статті 16-3 Закону № 2011-XII, якою передбачено, особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права, обґрунтовано не взято судом до уваги, оскільки Закон України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» від 4 липня 2012 р. № 5040-VI набув чинності лише з 01 січня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач Міністерство оборони України, як суб'єкт владних повноважень, не спростував доводи позивача.

Таким чином, на Міністерство оборони України повинно було призначити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 54-місячного грошового забезпечення, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) та статей 9, 16 Закону «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) на день встановлення інвалідності.

Окрім того, з метою належного захисту прав позивача, Міністерство оборони України слід зобов'язати прийняти рішення за результатами розгляду питання про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності після звільнення з військової служби, з урахуванням висновків даної постанови суду.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, статтями 9, 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), статтями 11, 69-71, 86, 94, 97, 100,102,128, 158-163, 167, 183-2 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду війни згідно статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Зобов'язати Міністерство оборони України прийняти рішення за результатами розгляду питання про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності після звільнення з військової служби, з урахуванням висновків, викладених у даній постанові.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя