Справа № 804/505/17
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 р. Справа № 804/505/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКононенко О. В.
при секретаріСиниці О.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариство з обмеженою відповідальністю «Союзарматура» про накладення арешту на кошти платника податків, -
17.01.2017 року Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзарматура», в якому просить накласти арешт на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзарматура».
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що посадових осіб контролюючого органу не було допущено до проведення перевірки, що підтверджується актом № 1531/14-01/32341724 від 02.08.2016 р. «Про недопущення посадових осіб до проведення перевірки», який підписано головним бухгалтером Назаренко В.А. Відповідно до п.94.2.3. ст.94 ГПК України, арешт на майно може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Позивач у судове засідання не з'явився, але надав клопотання про розгляд справи без його участі. Адміністративний позов підтримав в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов з наступних підстав.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Союзарматура» знаходиться на обліку в Лівобережній об'єднаній державній податковій інспекції м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області як платник податків.
Лівобережною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області отримано ухвалу від 21.03.2016 року слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва щодо призначення позапланової документальної перевірки ТОВ «Союзарматура».
З метою виконання вказаної ухвали суду, позивачем винесено наказ від 21.04.2016р. № 447 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Союзарматура».
21.04.2016 року відповідач отримав копію наказу № 447 від 21.04.2016 року та направлення на перевірку №143, 144 (відмітка про отримання зазначена в направленнях) та повідомив про крадіжку документів.
У зв'язку з вищенаведеним, керуючись ст. 44 Податкового кодексу проведення перевірки було перенесено до дати відновлення документів.
Однак, 02.08.2016р. о 11 год. 10 хв. при намаганні працівників ОДПІ вручити наказ про поновлення проведення документальної позапланової виїзної перевірки №713 від 02.08.2016 та розпочати перевірку підприємством відмовлено у допуску до перевірки. Зазначений факт зафіксовано актом Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська від 02.08.2016р. №1531/14-01/32341724 про відмову в допуску до перевірки, який підписано головним бухгалтером ТОВ «Союзарматура» Назаренко В.А.
Відповідно до п. 5 ст. 40 Кримінального процесуального кодексу України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов'язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Відповідно до п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин:
- 78.1.11. отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.
Згідно із п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Відповідно до Податкового кодексу України, посадові особи органу ДПІ вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку направлення на перевірку та копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.
З метою реалізації встановленої ПК України компетенції щодо проведення перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, що мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, в разі якщо особи, стосовно яких здійснюється контроль, перешкоджають в реалізації цієї компетенції, у органів державної податкової служби наявні важелі впливу, зокрема, пунктом 94.1 статті ПК України встановлено, що адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.
Так, згідно із п. 94.2. ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з підстав, вичерпний перелік яких наведено у п.п.94.2.1 -94.2.7 п.94.2 ст.94 ПК України.
Відповідно до п.94.2.3. ст.94 ПК України арешт майно може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
При цьому відповідно до ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки, та не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.
Отже, розглядувана норма передбачає дві обставини, за наявності яких може бути застосований арешт майна платника податків: 1) платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення; 2) платник податків відмовляється від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Процедура допуску посадових осіб до проведення перевірки регламентована статтею 81 Податкового кодексу України.
За правилами, передбаченими п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, встановлених у цій нормі документів.
Абзацом 5 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України визначено, що непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється (абзац 6 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України).
Відповідно до абзаців 7-8 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України при пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Таким чином, аналізуючи норми Податкового кодексу України можна зробити висновок про те, що поняття відмови від проведення перевірки і поняття відмова від допуску до проведення перевірки мають самостійний правовий зміст, а тому повинні розглядатися як нетотожні поняття.
Тому, є підстави вважати, що приписи пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України поширюються на випадки застосування арешту майна платника податків у разі: або відмови від проведення документальної перевірки, або недопуску до перевірки будь-якого виду, якщо для такої перевірки передбачено застосування процедури допуску.
Отже, арешт активів можна застосувати як за відмови від допуску до документальної перевірки, так і в разі відмови від допуску до іншого виду перевірки, зокрема фактичної перевірки.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач не допустив працівників позивача до перевірки.
Таким чином, позивачем доведено належними та допустимими доказами правомірність своїх дій та вимог, виходячи з вищенаведених обставин та норм чинного законодавства України.
Керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзарматура» про накладення арешту на кошти платника податків - задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В. Кононенко