Справа № 815/6245/15
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2017 року м. Київ К/800/21143/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Єрьомін А.В.,

Шведа Е.Ю.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Одеської митниці ДФС на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Старгруп Торг» до Одеської митниці ДФС, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Старгруп Торг» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської митниці ДФС, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000047/2 від 08.10.2015 року та визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00078 від 08.10.2015 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11.01.2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Старгруп Торг» було задоволено. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11.01.2016 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Старгруп Торг» задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000047/2 від 08.10.2015 року та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00078 від 08.10.2015 року.

У касаційній скарзі Одеська митниця ДФС, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11.01.2016 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 року - залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Одеської митниці ДФС задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судового рішення.

Судами встановлено, що 20.07.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Старгруп Торг» (покупець) та фірмою «PT.AGRINDO SURYA ABAI» (продавець) (Індонезія) було укладено контракт купівлі-продажу товару № ST-PTP28, відповідно до умов даного контракту продавець продати товар, а покупець прийняти та оплатити товар згідно зі специфікацією та/або інвойсом, а мате «м'якоть кокосового горіху висушена та подрібнена».

05.10.2015 року для здійснення митного оформлення вказаного товару позивачем до митного органу було подано митну декларацію № 500060006/2015/008567, в якій митну вартість вказано на рівні 1,5 доларів США за кг нетто.

Для підтвердження митної вартості товарів до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією було подано: зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс № 10/INV-ASA/VIII/2015; прас-лист від 28.08.2015 року; копію митної декларації країни відправлення № 040793 від 28.08.2015 року та інші товарно-супровідні документи.

Під час опрацювання митним органом документів, наданих позивачем для здійснення митного оформлення, зафіксовано спрацювання профілів ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості (орієнтовний показник митної вартості, розрахований відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 724, вище, ніж заявлено за митною декларацією).

Крім того, за результатами перевірки наданих разом з митною декларацією документів та співставлення даних, поданих декларантом для здійснення митного контролю та оформлення, митним органом було встановлено, що документи містяться розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема прайс-лист від 28 серпня 2015 року видано фірмою PATEN INGREDIENTS Limited, тоді як у ЕМД вказано, що поставка здійснюється за зовнішньоекономічним договором (контрактом) купівлі-продажу № ST-PTP28 від 20.07.2015 року, стороною якого є виробник товарів - PT.AGRINDO SURYA ABADI та відповідно до інвойсу № 10/INV-ASA/VIII/2015 продавцем товару також є PT.AGRINDO SURYA ABADI. Крім того, у копії митної декларації країни відправлення № 040793 від 28.08.2015 року вказано пакувальний лист № 10PL-ASA/VIII/2015, тоді як до митного оформлення надано пакувальний лист № 10INV-ASA/VIII/2015.

Враховуючи, що надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, митним органом було витребувано у позивача додаткові документи, а саме: виписки з бухгалтерської документації; прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини. Крім того, декларанту повідомлено, що згідно із положеннями частини 6 статті 53 Митного кодексу України він або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант електронним повідомленням № 244 від 08.10.2015 року надіслав митному органу додатково документи та повідомив, що інші документи не надаватимуться. При цьому додатково надано висновок експерта ТОВ «Одеський аукціонний центр» № 20-47/10-2015 від 08.10.2015 року, листи відправника від 07.10.2015 року.

За результатами проведеної консультації між митним органом та декларантом останньому повідомлено про те, що митну вартість товарів, заявлених до митного оформлення за електронною митною декларацією №500060006/2015/008567 від 05.10.2015 року буде скориговано відповідно до статті 55 Митного кодексу України.

В повідомленні ДФС також зазначено про застосування другорядних методів визначення митної вартості товару, оскільки заявлена декларантом митна вартість за ціною договору не підтверджена документально. У зв'язку з відсутністю у митному органі інформації щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами та інформації щодо обчисленої вартості, наданої виробником, неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів та методу визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості, тому митна вартість оцінюваних товарів буде визначена за резервним методом.

08.10.2015 року митним органом було прийнято рішення № 500060006/2015/000047/2 про коригування митної вартості товару, відповідно до якого визначено митну вартість товару за резервним методом, та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00078.

Відповідно до положень статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1 та 2 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документ и, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Частиною 1 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на ми тну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодекс), виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про мишу вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За частиною першою статті 58 Кодексу метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціпи відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціпу товарів.

Відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Як вбачається з матеріалів справи, відмовляючи в митному оформленні товару митний орган виходив із того, що в документах, наданих позивачем на підтвердження заявленої митної вартості, містяться розбіжності, зокрема, прайс-лист від 28.08.2015 року видано фірмою PATEN INGREDIENTS Limited, тоді як у ЕМД вказано, що поставка здійснюється за зовнішньоекономічним договором (контрактом) купівлі-продажу № ST-PTP28 від 20.07.2015 року, стороною якого є виробник товарів - PT.AGRINDO SURYA ABADI та відповідно до інвойсу № 10/INV-ASA/VIII/2015 продавцем товару також є PT.AGRINDO SURYA ABADI.

Разом з цим, як вбачається з листа від 07.10.2015 року, компанія PATEN INGREDIENTS Limited є торговим представником компанії PT.AGRINDO SURYA ABADI та має право визначати ціну на експортний товар, що підтверджується також відповідним договором між вказаними підприємствами.

Крім того, митним органом зазначено, що у копії митної декларації країни відправлення № 040793 від 28.08.2015 року вказано пакувальний лист № 10PL-ASA/VIII/2015, тоді як до митного оформлення надано пакувальний лист № 10INV-ASA/VIII/2015.

Проте, вказані обставини є такими, що не мають впливу на формування митної вартості товару та не можуть бути підставою для коригування останньої, в тому числі з приводу допущення помилки в номері пакувального листа, який не є обов'язковим та визначальним документом для визначення митної вартості.

Враховуючи, що позивачем у відповідності до вимог митного законодавства для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи та митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, суди дійшли висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000047/2 від 08.10.2015 року та визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00078.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанції, є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Одеської митниці ДФС - залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Старгруп Торг» до Одеської митниці ДФС, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.В. Єрьомін

Е.Ю. Швед