Справа № 369/5009/16-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/5009/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Волчко А.Я.
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, комунального підприємства «Боярське Головне виробниче управління житлово-комунального господарства Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області», виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання незаконним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 травня 2017 року у позові ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, комунального підприємства «Боярське Головне виробниче управління житлово-комунального господарства Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області», виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання незаконним та скасування рішення відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову по справі, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що рішення виконавчого комітету Боярської міської ради від 10 листопада 2016 року було прийнято з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради №112/3 від 07 вересня 2004 року надано дозвіл на переобладнання 4-го поверху в гуртожитку для одиноких громадян по АДРЕСА_1 в сімейний гуртожиток для проживання сімей.

Рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради №134/8 від 07 жовтня 2008 року вирішено вважати рішення №112/3 від 07 вересня 2004 року таким, що втратило чинність, у зв'язку з створенням нового комунального підприємства «Боярське головне ВУЖКГ», надано КП Боярського головного ВУЖКГ дозвіл на переобладнання 4-го поверху в гуртожитку для одиноких громадян по АДРЕСА_1 в сімейний гуртожиток для проживання сімей.

Рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради №165/2 від 18 листопада 2008 року змінено статус 4-го поверху гуртожитка для одиноких громадян, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, та вважати його сімейним гуртожитком.

Позивачі є жителями 4-го поверху гуртожитку по АДРЕСА_1, згідно з рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради №165/3 від 18 листопада 2008 року «Про надання кімнат в сімейному гуртожитку 4-го поверху гуртожитку по АДРЕСА_1».

Рішенням Боярської міської ради від 08 вересня 2015 року №49/2 «Про встановлення тарифів на проживання в гуртожитках КП «БГВУЖКГ» за адресами АДРЕСА_1, АДРЕСА_2» встановлено тарифи на проживання в гуртожитках КП «Боярського ГВУЖКГ», зокрема, гуртожитку №6, АДРЕСА_1 за 1 ліжко-місце за один місяць в сумі 501,99 грн. з ПДВ на 1 особу для громадян, що постійно проживають; квартплата для мешканців 4-го поверху (сімейний гуртожиток) в сумі 22,64 грн. з ПДВ за 1 м2 на місяць загальної площі.

Рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області від 10 листопада 2016 року №65/1 «Про коригування тарифів на проживання в гуртожитках КП «БГВУЖКГ» за адресами: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2» вирішено скоригувати діючі тарифи на проживання в гуртожитку, зокрема, по АДРЕСА_1, відповідно до розрахунків КП «БГВУЖКГ»: для громадян, що постійно проживають за 1 ліжко-місце за один місяць у сумі 719,64 грн. з ПДВ на 1 особу; для мешканців 4-го поверху (сімейний гуртожиток) у сумі 26,27 грн. з ПДВ за 1 м2 на місяць загальної площі. Рішення виконкому від 08 вересня 2015 року №49/2 вважати таким, що втратило чинність.

З урахуванням заяви про зміну (уточнення) позовних вимог, позивачі, вважаючи, що рішення виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області від 10 листопада 2016 року №65/1 прийнято з порушенням встановленого законодавством порядку, оскаржили його до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Боярської міської ради від 10 листопада 2016 року було прийнято у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та постанови Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», а тарифи були сформовані згідно з порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги».

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно пп.2 п.«а» ч.1 ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст.1 вказаного Закону житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

До повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону (п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст.24 наведеного Закону балансоутримувач має право: 1) здійснювати функції утримання на балансі переданого йому за договором з власником майна та управляти їм чи передавати за договором повністю або частково функції управління управителю; 2) визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна; 3) укладати договори на надання житлово-комунальних послуг; 4) приймати рішення щодо використання коштів на виконання капітального та поточного ремонтів; 5) здійснювати господарську діяльність у порядку, визначеному законом; 6) звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі.

Балансоутримувач зобов'язаний: 1) укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; 2) утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); 3) вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; 4) забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; 5) забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; 6) забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Статтею 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання). При встановленні цін/тарифів на послуги, які виробляються суб'єктами природних монополій, діяльність яких регулюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, та національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, відповідно до законодавства, повноваження органів місцевого самоврядування поширюються виключно на тариф (складову тарифу), який (яка) не підлягає встановленню цими національними комісіями.

При цьому, частиною 10 ст.31 вищенаведеного Закону передбачено, що у разі зміни протягом строку дії цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від виконавця/виробника, зокрема, збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, виконавці/виробники проводять коригування встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги і подають на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких цін/тарифів. При цьому перерахунок цін/тарифів може проводитися шляхом коригування лише тих складових структури цін/тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення. При коригуванні додатково враховується компенсація втрат (або вилучення необґрунтовано отриманих прибутків) від застосування не скоригованої на зміну вартості окремих витрат ціни/тарифу в період до встановлення скоригованих цін/тарифів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» затверджено, зокрема, Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб'єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги (виконавці), суб'єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями (субпідрядники), органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках) (п.1 Порядку).

Відповідно до п.2 цього Порядку тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є сукупною (загальною) вартістю надання таких послуг, розрахованою на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість або єдиного податку.

Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку.

З власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід'ємною частиною договору про надання послуг.

При цьому, під час установлення тарифу на послуги необхідно забезпечувати прозорість визначення вартості усіх послуг з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири, житлового приміщення у гуртожитку та нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку) (п.3 Порядку).

Як вбачається з оскаржуваного позивачами рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області від 10 листопада 2016 року №65/1 «Про коригування тарифів на проживання в гуртожитках КП «БГВУЖКГ» за адресами: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2», виконавчим комітетом Боярської міської ради скориговано діючі тарифи на проживання в гуртожитку, зокрема, по АДРЕСА_1, відповідно до розрахунків КП «БГВУЖКГ»: для мешканців 4-го поверху (сімейний гуртожиток) у сумі 26,27 грн. з ПДВ за 1 м2 на місяць загальної площі.

У відповідності до п.36 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року №869, метою коригування тарифів, що розраховуються згідно з цим Порядком, є забезпечення відшкодування у повному обсязі економічно обґрунтованих планованих витрат, що враховуються під час визначення повної собівартості послуг, планованого прибутку та податку на додану вартість.

Механізм коригування тарифів на послуги запроваджується у разі, коли протягом строку дії таких тарифів змінюються ставки податків і зборів (обов'язкових платежів), рівень заробітної плати у виконавця відповідно до законодавства, Генеральної та галузевої угод, ціни (тарифи) на паливно-енергетичні та матеріальні ресурси.

Коригуванню підлягають лише складові витрат, за якими відбулися цінові зміни у бік збільшення (зменшення), що сприятиме забезпеченню економічної обґрунтованості та прозорості запровадження механізму коригування тарифів на послуги.

У відповідності до п.п.37, 38 вищенаведеного Порядку коригування тарифів на послуги здійснюється за формулою: Т ск = Т дк х К зв, де Т ск - скоригований тариф; Т дк - тариф, що діє на момент коригування; К зв - коефіцієнт зміни витрат, пов'язаних з наданням послуг.

Коефіцієнт зміни витрат, пов'язаних з наданням послуг, визначається за формулою:

К зв = 1 + П зп х (В зн - В зд) : В зд + П ел х (Т ен - Т ед) : Т ед + П пал х (Ц пн - Ц пд) : Ц пд + S [П м х (Ц мн - Ц мд) : Ц мд] + S [П сп х (В сн - В сд) : В сд],

де П зп - питома вага витрат із заробітної плати і сума єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у структурі діючого тарифу на послуги; В зн - витрати із заробітної плати і сума єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з розрахунку на місяць, у якому здійснюється коригування діючого тарифу на послуги; В зд - витрати із заробітної плати та сума єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на дату встановлення діючого тарифу на послуги; П ел - питома вага витрат з електроенергії у структурі діючого тарифу на послуги; Т ен - тариф на електроенергію з розрахунку на місяць, у якому здійснюється коригування діючого тарифу; Т ед - тариф на електроенергію на дату встановлення діючого тарифу; П пал - питома вага витрат із закупівлі пально-мастильних матеріалів у структурі діючого тарифу; Ц пн - ціна пально-мастильних матеріалів з розрахунку на місяць, у якому здійснюється коригування діючого тарифу на послуги; Ц пд - ціна пально-мастильних матеріалів на дату встановлення діючого тарифу на послуги; П м - питома вага витрат на матеріали, комплектувальні вироби, обладнання у структурі діючого тарифу на послуги; Ц пн - ціна на матеріали, комплектувальні вироби, обладнання з розрахунку на місяць, у якому здійснюється коригування діючого тарифу на послуги; Ц пд - ціна на матеріали, комплектувальні вироби, обладнання на дату встановлення діючого тарифу на послуги; П сп - питома вага витрат на оплату послуг субпідрядників у структурі діючого тарифу на послуги; В сн - вартість послуг субпідрядників з розрахунку на місяць, у якому здійснюється коригування діючого тарифу на послуги; В сд - вартість послуг субпідрядників на дату встановлення діючого тарифу на послуги.

На вимогу суду апеляційної інстанції виконавчим комітетом Боярської міської ради надано додаткові докази на підтвердження правомірності прийнятого рішення, зокрема, лист начальника КП «БГВУЖКГ» від 17 жовтня 2017 року №823 щодо коригування тарифів, розрахунок планової кварплати в гуртожитку, встановленому рішення відповідача №65/1 від 10 листопада 2016 року, порівняльну таблицю та розрахунок вартості послуг, що входять до тарифів з утримання гуртожитку.

Разом з тим, виконавчим комітетом Боярської міської ради не надано жодних доказів та підтверджень економічної обґрунтованості встановлення та коригування тарифів, а також не доведено дотримання вимог п.п.36-38 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року №869, зокрема, коригування лише складових витрат, за якими відбулися цінові зміни у бік збільшення (зменшення), а також визначення коефіцієнту зміни витрат, пов'язаних з наданням послуг, за встановленої формулою та виходячи з обґрунтованих, підтверджених належними та допустимими доказами всіх складових.

Разом з тим, механізм коригування тарифів на послуги має забезпечувати не лише економічну обґрунтованість та прозорість запровадження, а також поінформованість та отримання пропозицій та заперечень від споживачів, враховуючи, що у відповідності до п.2 вищезазначеного Порядку інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном.

Згідно п.п.2.1, 2.2 Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30 липня 2012 року №390, який визначає механізм доведення суб'єктами господарювання, що виробляють або надають житлово-комунальні послуги, до відома споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та врахування відповідної позиції територіальних громад при встановленні уповноваженими органами тарифів на житлово-комунальні послуги, суб'єкти господарювання здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. Протягом п'яти робочих днів з дня подання відповідних розрахунків до органу, уповноваженого встановлювати тарифи, суб'єкти господарювання інформують споживачів про намір здійснити зміну тарифів за визначеними цим Порядком способами.

В силу п.2.4 зазначеного Порядку суб'єктами господарювання, що надають послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, до відома споживачів доводиться така інформація: загальний розмір тарифу (з податком на додану вартість) для кожного конкретного будинку; перелік послуг, що входять до складу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаватимуться в кожному конкретному будинку, та їх вартість; періодичність та строки надання послуг; обґрунтування причин зміни тарифу (зазначення розміру діючого тарифу та відсотка відшкодування затвердженим тарифом собівартості, планового економічно обґрунтованого тарифу, дати, коли тариф востаннє переглядався, причин перегляду тарифу, визначення відсотка зростання основних складових тарифу (заробітної плати, електроенергії, матеріалів), визначення відсотка підвищення тарифу тощо); інша додаткова інформація, визначена суб'єктом господарювання та/або органом, уповноваженим встановлювати тарифи.

Зазначена інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), в друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб'єкта господарювання (за наявності) та в кожному конкретному будинку (на прибудинковій території), зокрема на інформаційних стендах у під'їздах будинків та біля них. Суб'єкт господарювання додатково може також доводити до відома споживачів інформацію за допомогою радіо, телебачення та способу, визначеного статутом територіальної громади.

Пунктами 2.8-2.10 передбачено, що у процесі доведення до відома споживачів інформації усі зауваження і пропозиції фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань підлягають реєстрації та обов'язковому розгляду суб'єктом господарювання. Суб'єкт господарювання в установленому законодавством порядку повідомляє споживача, який надав свої пропозиції та зауваження, про їх урахування або відхилення. При цьому у разі відхилення пропозицій і зауважень суб'єктом господарювання надаються споживачеві обґрунтовані пояснення. У разі врахування зауважень і пропозицій суб'єкт господарювання здійснює перерахунок тарифу та передає його органу, уповноваженому встановлювати тарифи, листом з висловленою позицією та відповідними обґрунтуваннями.

Враховуючи, що у відповідності до п.2.1 Порядку контроль за дотриманням суб'єктами господарювання порядку доведення до відома споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад здійснюється органами, уповноваженими встановлювати тарифи, відповідно до їх повноважень, визначених чинним законодавством, саме на виконавчий комітет Боярської міської ради покладено обов'язок щодо контролю за доведенням інформації до споживачів про зміну тарифів. Натомість, до матеріалів справи не надано доказів щодо виконання відповідачем свого обов'язку, сповіщення мешканців гуртожитку визначеним способом про плановану зміну тарифу, отримання пропозицій та зауважень або їх відсутність, що свідчить про те, що під час прийняття оскаржуваного рішення виконавчим комітетом Боярської міської ради не дотримано вимог законодавства щодо врахування позиції територіальної громади.

Частинами 6, 7 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що у разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів. Платіжний документ може містити графи, в яких зазначаються суми до сплати за надані послуги, не проплачені повністю споживачем у попередній розрахунковий період. Платіжний документ не може містити графи, в яких зазначаються суми за оплату послуг, не передбачених договором, або суми доплат за надані послуги понад ті, що передбачені діючими тарифами.

З матеріалів справи вбачається, що рішення виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області від 10 листопада 2016 року №65/1 було офіційно опубліковано в друкованому засобі масової інформації «Боярка інформ» №22 (305) від 18 листопада 2016 року.

В той же час, у судовому засіданні було встановлено, що встановлені спірним рішенням тарифи на проживання в гуртожитку КП «БГВУЖКГ» за адресою АДРЕСА_1 почали застосовуватись з 01 грудня 2016 року, в порушення передбаченого ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» терміну повідомлення про зміну тарифів на житлово-комунальні послуги.

Частинами 1, 2 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним в ч.3 ст.2 КАС України вимогам.

Разом з тим, з огляду на встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області від 10 листопада 2016 року №65/1 не відповідає вимогам ч.3 ст.2 КАС України, оскільки прийнято не на підставі, у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема, з порушенням Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року №869, Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30 липня 2012 року №390, без забезпечення економічної обґрунтованості та прозорості запровадження механізму коригування тарифів на послуги, а також без врахування позиції споживачів послуг, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для повного задоволення позовних вимог, зокрема, в частині зобов'язання КП «БГВУЖКГ» дотримуватись вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року №869, та зробити відповідний перерахунок квартплати (обслуговування житла) для мешканців 4-го поверху сімейного гуртожитку за адресою АДРЕСА_1, оскільки здійснення такого перерахунку є дискреційними повноваженнями, доказів того, що відповідач не буде дотримуватись вимог зазначених нормативно-правових актів при визначенні квартплати (обслуговуванні житла) для мешканців 4-го поверху сімейного гуртожитку за адресою АДРЕСА_1, враховуючи рішення суду в даній справі, не надано. При цьому, задоволення вимог на майбутнє, без вчинення відповідачем на час розгляду справи в суді протиправних дій, є необґрунтованим, безпідставним та не відповідає завданням адміністративного судочинства, оскільки захисту підлягає лише порушене право.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 травня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Боярської міської ради №65/1 від 10 листопада 2016 року «Про коригування тарифів на проживання в гуртожитках КП «БГВУЖКГ» за адресами: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2» в частині коригування діючих тарифів на проживання в гуртожитку по АДРЕСА_1, відповідно до розрахунків КП «БГВУЖКГ» для мешканців 4-го поверху (сімейний гуртожиток) у сумі 26,27 грн. з ПДВ за 1 м.кв на місяць загальної площі.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 31 липня 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Мельничук В.П.