Справа № 219/879/17
Суддя: Харченко О. П.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/879/17
Провадження № 2-а/219/77/2017
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

судді Харченко О.П.,

при секретарі Зубенко Т.А.,

з участю представника позивача Гуревича М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмуті Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

07.02.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Міністерства оборони України,який у подальшому уточнив (а.с.23,24) з вимогами про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії , та під час підготовчого судового засідання не заперечував щодо залучення по справі в якості другого відповідача Донецького обласного військового комісаріату посилаючись на те, що він в період з 1987 по 1989 рік проходив строкову військову службу в місцях, де велись бойові дії, під час якої отримав поранення, закриту черепно-мозкову травму та контузію головного мозку. Позивач вказав, що відповідно до виписки з акту огляду МСЕК № 396890 від 26.01.2015р. йому встановлено другу групу інвалідності, а також причинно-наслідковий зв`язок інвалідності з виконанням обов`язків військової служби під час бойових дій. Відповідно до Витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 1123 зазначені вище поранення, травма та контузія, а також ішемічна хвороба серця та стенокардія пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Тому він , відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 року № 975, звернувся до відповідача з заявою про виплату одноразової грошової допомоги ,яка складає 243600 грн. , у зв`язку з отриманням інвалідності при виконанні обов`язків військової служби. Листом ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 41022 від 19.11.2015 року ,який він отримав 27.11.2015 року йому повідомили про необхідність надати первинну довідку до акту огляду МСЕК для подальшого опрацювання питання щодо можливості виплати йому одноразової грошової допомоги і рекомендованими листами від 26.03.2016 року він надіслав копії вищевказаної довідки обом відповідачам, що підтверджується поштовими повідомленнями. Лише у вересні 2016 року йому стало відомо від інших військовослужбовців про те, що його документи були повернуті з тих підстав,що в наданих матеріалах не має підтверджень настання інвалідності під час проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби. Позивач вказує, що чинними нормами законодавства не надано право повертати документи без прийняття рішення про виплату чи відмову у виплаті одноразової грошової допомоги. Такими діями відповідач - Міністерство оборони України порушує його право на отримання вказаної допомоги,оскільки не приймає необхідного рішення,яке у разі незгоди він має право оскаржити до суду. Крім того, про необхідність надання ним будь-яких інших додаткових документів (крім первинної довідки до акта огляду МСЕК, яка ним була направлена відповідачу 26.03.2014р.) відповідач йому не повідомляв.

Тому позивач просив суд визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо неприйняття рішення стосовно призначення виплати або відмову у виплаті йому, ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 243 600,00 грн. відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 25 грудня 2013 року № 975 та зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про виплату або про відмову у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 243 600,00 грн. відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 25 грудня 2013 року № 975.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надавши заяву про підтримання пред`явлених позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, та суду пояснив, що позивач вже звертався до суду із позовом щодо невиплати йому одноразової грошової допомоги, але Донецький апеляційний адміністративний суд у постанові від 21.12.2016 року послався на ту обставину, що він як позивач «передчасно звернувся з вимогами до відповідача (Міністерства Оборони України )та казначейства про стягнення на його користь грошової допомоги , оскільки йому Міністерством Оборони України не відмовлялось в призначенні грошової допомоги,а лише направлені його документи на доопрацювання до облвійськомату . Тобто «відповідачем не приймався висновок про відмову у виплаті грошової допомоги або про її виплату» . Ці висновки містяться у постанові суду на а.с.63. За таких обставин позивач був змушений звернутися до суду з цим позовом. Представник позивача звернув увагу суду, що представник ІНФОРМАЦІЯ_1 у судовому засіданні підтвердив, що необхідні документи, в тому числі і довідку МСЕК було надіслано до Міністерства Оборони України. Потім , як він стверджував, їх повернули позивачеві ОСОБА_1 нібито за іншою адресою, але доказів цього не було надано суду , а позивач документи не отримував. Міністерство Оборони України на думку позивача не постановило рішення ,щоб не здійснювати йому виплати. Представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги .

Представник відповідача Міністерства оборони України належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, просив суд слухати справу у його відсутність та надав суду заперечення, в яких зазначив, що позивачем буди надані на адресу Міноборони довідки до актів огляду МСЕК. Відповідач також зазначив, що на його думку позивач невірно керується нормами законодавства ,що були введені в дію через декілька років (більш ніж три роки) після встановлення йому ІІІ групи інвалідності та виникнення спірних правовідносин . Також позивач звертався із касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду щодо відмови у задоволенні його позову про стягнення одноразової грошової допомоги ,але у відкритті провадження було відмовлено. Просив врахувати те, що для даної категорії осіб-колишніх військовослужбовців строкової служби передбачено законодавством право на отримання одноразової грошової допомоги лише, якщо інвалідність настала під час проходження військової служби або не пізніше, ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку , а в даному випадку інвалідність позивача настала внаслідок поранення. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача 2 - Донецького обласного військового комісаріату позов не визнав, суду пояснив ,що він не є належним відповідачем,проте йому відомо, що дійсно мали місце вказані позивачем обставини щодо надання ним матеріалів ,а пізніше довідки МСЕК, але позивачеві повернули документи .В подальшому представник відповідача 2 у судові засідання двічі не з`явився ,про день та час судових засідань був повідомлений належним чином ( а.с.51,71),до суду не надійшло заяв про відкладення справи та не було повідомлено про причини неявки. Будь-яких доказів повернення позивачеві документів відповідач 2 суду не надав .

Суд вважає за можливе закінчити слухання справи у відсутності не з`явившихся відповідачів ,доводи яких відомі суду . Крім того суд враховує, що представнику відповідача 2- ІНФОРМАЦІЯ_1 було роз`яснено його процесуальні права, але він не побажав скористатися своїм правом щодо надання суду будь-яких доказів, вважаючи, що він не є належним відповідачем по справі.

Заслухавши пояснення представника позивача і представника відповідача 2- ІНФОРМАЦІЯ_1 ,вивчивши наявні у справі докази суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У судовому засіданні встановлено ,що позивач ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у Збройних Силах СРСР з 11.05.1987 р. по 31.03.1989 р. та приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан з 18.11.1987 р. по 15.02.1989 р.. Вказані обставини підтверджуються військовим квитком, довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 № 406 від 25.11.2010 р.(а.с.13).

Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного звязку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 1123 від 07.12.2010 року, ОСОБА_1 встановлено причину захворювання, яке повязано з виконанням обовязків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойовій дії.(а.с.27).

Як видно із довідки МСЕК від 29.07.2008 року ОСОБА_1 вперше встановлено III групу інвалідності з 22.07.2008 року (довідка МСЕК серії ДОН 07 № 104581 від 29.07.2008 року)(а.с.26).

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК № 396890 від 26.01.2015 р. при повторному огляді позивачеві ОСОБА_1 внаслідок поранення,ЗЧМТ, контузії головного мозку і захворювань, пов`язаних з виконання обов`язків військової служби, позивачу з 26.01.2015 р. встановлена друга група інвалідності.(а.с.11).

Суду також надана довідка у якій зазначено що 26.01.2017 року при повторному переогляді встановлена II група інвалідності безстроково (довідка до акту МСЕК серії АВ № 0877574).

Сторони не заперечують, що дійсно позивач у 2015 році звертався до Міністерства оборони України з пакетом документів щодо призначення йому одноразової грошової допомоги і листом № 41022 від 19.11.2015 року ІНФОРМАЦІЯ_1 йому було повідомлено про необхідність надати первинну довідку огляду МСЕК.(а.с.10).

Позивачем надано доказ того ,що він надсилав рекомендованою поштою первинну довідку огляду МСЕК (а.с.28). Факт отримання цієї довідки не заперечував у суді і представник ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з довідки військового комісару Артемівсько-Дебальцевського ОМВК, позивач відповідно до Постанови КМУ № 975 від 25.12.2013 року, одноразову грошову допомогу не отримував. (а.с.14).

Відповідно до п.8 Витягу з Протоколу засідання комісії з розгляду питань, повязаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 3.06.2016р. № 42, затвердженого Міністром оборони України від 11.06.2016р. документи щодо нього повернуто до обласного військового комісаріату, оскільки в наданих матеріалах немає підтверджень настання інвалідності під час проходження військової служби або не пізніше, ніж через три місяці після звільнення з такої служби.(а.с.9).

Не погодившись з бездіяльністю Міністерства Оборони України по невиплаті йому одноразової грошової допомоги позивач звернувся до суду ,але Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.12.2016 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено та при цьому зазначено, що позивач передчасно звернувся з вимогами до відповідача (Міністерства Оборони України )та казначейства про стягнення на його користь грошової допомоги , оскільки йому Міністерством Оборони України не відмовлялось в призначенні грошової допомоги, а лише направлені його документи на доопрацювання до облвійськомату . Тобто «відповідачем не приймався висновок про відмову у виплаті грошової допомоги або про її виплату» .У вказаній постанові також зазначено, що «позивач має право повторно звернутися до відповідача через військовий комісаріат з заявою про призначення йому грошової допомоги у розмірі ,визначеному порядком від 28 травня 2008 року №499,тобто порядком ,що діяв на час виникнення у особи права на отримання такої пенсії.(а.с.61-64)

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Звертаючись до суду за захистом свого порушеного права, позивач та його представник наполягали, що цей позов не стосується розгляду спірних правовідносин по суті , що вони постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.12.2016 року було встановлено, що позивачеві ОСОБА_1 не було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги ,але і не було прийняте рішення про виплату, що порушує право позивача на отримання такої відповіді.

Згідно п. 12 Порядку № 975- призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів). Згідно п. 13 вказаного Порядку - керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач у п.8 Витягу з Протоколу засідання комісії з розгляду питань, повязаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 3.06.2016р. № 42 , затвердженого Міністром оборони України від 11.06.2016р. не прийняв одне із передбачених законом рішень ,то заявлені позивачем вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню .При цьому судом встановлено, що належним відповідачем по справі є Міністерство Оборони України ,а у позові до другого відповідача Донецького обласного військового комісаріату слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо неприйняття рішення стосовно призначення виплати або відмову у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 243 600,00 грн. відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 25 грудня 2013 року № 975.

Зобов`язати Міністерства оборони України прийняти рішення про виплату або про відмову у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 243 600,00 грн. відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 25 грудня 2013 року № 975.

У задоволенні позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з часу її проголошення.

Суддя О. . Харченко