Справа № 742/1718/17
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 742/1718/17 Головуючий у 1-й інстанції: Гумен В.М.
Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулась до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просила зарахувати їй до стажу державної служби період роботи на посаді звільненого секретаря комітету комсомолу технічного училища № 8 Прилуцького міськкому ЛКСМ України Чернігівської області з 18 серпня 1980 року по 29 жовтня 1982 року.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2017 року даний адміністративний позов - задоволено.

Визнано протиправними дії Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у зарахуванні ОСОБА_4 до стажу державної служби період роботи на посаді звільненого секретаря комітету комсомолу технічного училища № 8 Прилуцького міськкому ЛКСМ України Чернігівської області з 18 серпня 1980 року по 29 жовтня 1982 рік.

Зобов'язано Прилуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати ОСОБА_4 до стажу роботи державної служби період роботи на посаді звільненого секретаря комітету комсомолу технічного училища № 8 Прилуцького міськкому ЛКСМ України Чернігівської області з 18 серпня 1980 року по 29 жовтня 1982 рік.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4 перебуває на обліку в Прилуцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України як отримувач пенсії.

05 квітня 2017 року вона звернулася до відповідача з заявою про переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Листом Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 12 квітня 2017 року за № 1743/05 ОСОБА_4 було повідомлено про відмову у переведенні на пенсію за віком згідно розпорядження відповідача від 10 квітня 2017 року відповідно до ЗУ «Про державну службу», мотивуючи тим, що на день набрання чинності Закону України «Про державну службу» №889-УІІІ від 10 грудня 2015 року станом на 01 травня 2016 року відсутній необхідний 10 річний стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби та враховуючи те, що стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби становить 9 років 11 місяців 9 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу». Страховий стаж становить 40 років 7 місяців 13 днів.

Позивач, вважаючи таку відмову протиправною, а свої права порушеними, звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Обговорюючи правомірність такої відмови, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до Розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації від 27 квітня 2015 року щодо призначення ОСОБА_4 головою Прилуцької районної державної адміністрації, їй встановлено надбавку за вислугу років (стаж державної служби понад 10 років) у розмірі 20% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг, що також підтверджується Розпорядженням Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області від 27 квітня 2015 року за № 82-ос.

Відповідно до Розпорядженням Президента України від 28 лютого 2017 року № 51/2017-рп «Про звільнення ОСОБА_4 з посади голови Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області» згідно з п.3 ч. 1 статті 83 ЗУ «Про держану службу» ОСОБА_4 припинила виконання повноважень голови Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області 03 березня 2017 року, що підтверджується Розпорядженням Прилуцької районної державної адміністрації від 02 березня 2017 року № 49-ос, в якому вказано стаж державної служби 12 років.

Із архівної довідки від 02 березня 2017 року № Р-31П, виданої Державним архівом Чернігівської області, вбачається, що в архівному фонді Прилуцького міськкому ЛКСМ України Чернігівської області у протоколі засідання бюро Прилуцького міськкому ЛКСМ України Чернігівської області від 28 серпня 1980 року № 10 ОСОБА_5 значиться затвердженою звільненим секретарем комітету комсомолу технічного училища № 8 з 01 серпня 1980 року.

Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-УІІІ, який набрав чинності з 01 травня 2016 року, встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для, осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (який діяв до 01 травня 2016 року) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійного страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менше як 10 років, та-які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних з службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №229, затверджено Порядок обчислення стажу державної служби. Пунктом 4 Порядку передбачено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону №889- VIII, у якій визначено посади, робота на яких зараховується до стажу державної служби, що дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Стаття 46 Закону №889-VIII та Порядок не застосовуються під час визначення стажу, який дає право на пенсію відповідно до статті 37 Закону України №3723 -XII.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, який набрав чинності з 01 травня 2016 року, втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723- XII, окрім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

У пунктах 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-УІІІ передбачено право державних службовців за певних умов на призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

На призначення пенсії, за Законом № 889-УІІІ згідно порядку, визначеного для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, що належать до категорій посад державних службовців (стаття 37 Закону № 3723-ХІІ) можуть розраховувати дві категорії осіб:

- державні службовці, які на день набрання чинності Закону № 889-УІІІ (1 травня 2016 року) обіймають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України;

- особи, які на день набрання чинності Закону № 889-УІІІ мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України.

Зокрема, частиною 4 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229 «Про затвердження Порядку обчислення стажу державної служби» передбачено, що до стажу державної служби зараховуються:

час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону;

час перебування на посаді народного депутата України;

час перебування на посадах працівників дипломатичної служби;

час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування,

передбачених Законом У країни «Про службу в органах місцевого самоврядування»; час перебування на посадах суддів; час перебування на посадах прокурорів;

час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання; час професійного навчання державного службовця з відривом від служби, якщо не пізніше 75 днів після його завершення така особа повернулася на державну службу, крім випадків, установлених законом;

період, коли державний службовець не працював з поважних причин, але залишався у трудових відносинах з державним органом;

час перебування державного службовця у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі, коли дитина потребує домашнього догляду, - у відпустці без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку;

час перебування на посадах радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, його Першого заступника та заступника, працівників патронатних служб Прем'єр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників-консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також на посадах патронатних служб в інших державних органах.

Посада секретаря комітету комсомолу жодним нормативно-правовим актом не передбачена.

Також, необґрунтованим є посилання суду першої інстанції на постанову Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 «Про порядок обчислення стажу державної служи», яка втратила чинність на підставі постанови КМУ від 25 березня 2016 року № 229 «Про затвердження Порядку обчислення стажу державної служби», де зазначено перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, періоди роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, до яких віднесено, серед іншого, виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.

Так, дана постанова втратила законну сули і є нечинною та не підлягала застосування на час призначення пенсії позивачу.

Крім того, даною постановою передбачено зарахування стажу до державної служби, а не для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зазначеною постановою передбачалося зарахування стажу до державної служи у виконавчих комітетах, радах, чи їх підрозділах, однак, як вбачається із запису трудової книжки та уточнюючих довідок, позивач працювала на посаді секретаря комітету комсомолу технічного училища, а не виконавчих комітетів чи рад, отже даний стаж управлінням не зарахований правомірно.

Відповідно до ч. 5 статті 36 Закону України «Про державну службу» № 889-УІІІ та відповідно до статті 17 Закону України «Про державну службу» № 3723- XII, особа, яка вперше займає посаду державної служби, набуває статусу державного службовця з дня складення Присяги державного службовця.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом для призначення пенсії є трудова книжка.

Як вбачається із копії трудової книжки позивача, ОСОБА_4 08 листопада 2001 року прийнято присягу державного службовця. Отже тільки з цього періоду пенсійний орган мав право зарахувати період роботи на державній службі для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

З урахуванням наведеного вище колегія суддів дійшла висновку, що управління правомірно не зарахувало до стажу державної служби період роботи позивача на посаді секретаря комітету комсомолу технічного училища № 8, оскільки жодним чинним нормативно-правовим актом не передбачено зарахування зазначеної посади для призначення спеціальної пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Таким чином, у зв'язку з тим, що у позивача відсутній спеціальний стаж для призначення пенсії про державну службу, то дії відповідача не є протиправними.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з постановленням нового рішення, про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Згідно до статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України - задовольнити.

Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2017 року - скасувати та ухвалити нову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.