Справа № 823/1111/17
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

823/1111/17

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року справа № 823/1111/17

11 год. 30 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Черкаській області до Ватутінського комунального підприємства теплових мереж про стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника,

встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Ватутінське комунальне підприємство теплових мереж має непогашений податковий борг в розмірі 1373036,78 грн з податку на додану вартість, податку на прибуток та екологічного податку, який виник внаслідок несплати самостійно задекларованих у відповідних податкових деклараціях податкових зобов’язань.

24.07.2017 представник Головного управління ДФС у Черкаській області подав клопотання, в якому просив провести розгляд справи без участі представника позивача.

В письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач просив залишити його без розгляду. Обґрунтовуючи вказане відповідач зазначив, що особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів регулюються статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України яка передбачає, що провадження у таких справах здійснюється на підставі подання. При цьому подання має бути подане протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності.

Відповідач зазначає, що жодної податкової вимоги відповідно до Податкового кодексу України позивачем на адресу відповідача не направлялося, а тому Головне управління ДФС у Черкаській області позбавлене права звертатися до адміністративного суду за стягненням коштів податкового боргу, адже документальне підтвердження дати виникнення податкового боргу відсутнє і встановлення обставин дотримання позивачем процесуальних строків звернення до суду неможливе.

В судовому засіданні 01.08.2017 представники відповідача проти позову заперечили з підстав, викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов.

01 серпня 2017 року на підставі частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Повно, всебічно, об’єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Щодо посилання відповідача про необхідність податкового органу звернутися до суду з поданням про стягнення коштів за податковим боргом, суд зазначає таке.

Частина 1 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач, а згідно частини 4 вказаної статті громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об’єднання, юридичні особи, які не є суб’єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб’єкта владних повноважень: про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об’єднання громадян; про примусовий розпуск (ліквідацію) об’єднання громадян; про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до частин 4, 5 статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб’єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов’язання відповідача - суб’єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов’язання відповідача - суб’єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб’єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб’єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об’єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Адміністративний позов суб’єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що Головне управління ДФС у Черкаській області вправі звертатися до адміністративного суду з відповідним адміністративним позовом.

Щодо стягнення з відповідача заявленої суми податкового боргу, суд зазначає таке.

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов’язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1 статті 54 цього Кодексу передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов’язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов’язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов’язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.3 вказаної статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов’язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов’язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов’язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Пунктом 59.5 зазначеної статті передбачено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пункт 95.2 вказаної статті передбачає, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Будь-які докази надіслання відповідачеві у встановлені терміни податкової вимоги на підставі норм Податкового кодексу України позивач не надав, а тому в даному випадку в нього не виникло право на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу з відповідача.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи містяться перша та друга податкові вимоги за 2007 рік, які були надіслані податковим органом відповідачеві на підставі норм Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. Цей закон втратив чинність з 1 січня 2011 року, а, отже не регулює питання погашення податкового боргу платника податку, який виник після вказаної дати.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 – 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.О. Гаврилюк