Справа № 815/3359/17
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3359/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року м. Одеса

У залі судових засідань № 25

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Галушко А.В.

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1 (за договором)

представника відповідача - Журавльова А.Ю. (по довіреності)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №926 від 29.05.2017 року в частині звільнення позивача, поновлення позивача на посаді начальника ізолятора тимчасового тримання затриманих №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, стягнення на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з 29.05.2017 року по день винесення рішення.

Представник позивача в судове засідання з'явився, адміністративний позов підтримав, на заявлених вимогах наполягав, оскільки звільнення позивача є не законним, фактично позивача звільнено з тим самих підстав двічі, при цьому рішенням суду встановлена неправомірність першого звільнення позивача та його поновлено на роботі, звільнення позивача через скорочення штатів не ґрунтується на нормах законодавства оскільки фактично скорочення не відбулося, позивачу не запропонували іншу посаду, тощо.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач після поновлення його на посаді не виходив на службу, був попереджений про наступне звільнення та неможливість його працевлаштування, позивач правомірно звільнений з органів поліції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», а тому наказ про його звільнення скасуванню не підлягає.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 до 6 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 року в органах поліції на посаді начальника ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Наказом начальника ГУ НП в Одеській області №1571 о/с від 16.11.2016 року полковника поліції ОСОБА_3 з 16.11.2016 року звільнено зі служби в поліції з посади начальника ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Головного управління Національної поліції в Одеській області за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних робіт.

Позивач не погодився із вищезазначеним наказом та звернувся до суду з вимогами про його скасування, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року по справі №815/7286/16 адміністративний позов ОСОБА_3 задоволений частково, визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Одеській області від 16.11.2016 року №1571о/с в частині звільнення зі служби в поліції позивача за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), поновлено позивача на посаді начальника ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб ГУ НП в Одеській області та стягнуто на його користь середньомісячне грошове утримання за час вимушеного прогулу (аркуші справи 9-18).

На виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 06.03.2017 року по справі № 815/7286/16, наказом ГУ НП в Одеській області від 23.03.2017 року №569 о/с позивача поновлено з 16.11.2016 року на посаді начальника ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб ГУ НП в Одеській області та сплачено на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу (аркуш справи 8).

У зв'язку із скороченням штатної чисельності органів і підрозділів Національної поліції України та Головного управління Національної поліції в Одеській області, відповідно до Наказів Національної поліції України від 02 вересня 2016 року №788 дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області», та Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16 вересня 2016року №2244 дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області», ГУ НП в Одеській області складено Попередження про наступне звільнення позивача зі служби в поліції не раніше ніж за два місяці на підставі п. 4 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (звільнення зі служби в поліції у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Відповідно до Повідомлення про неможливість працевлаштування позивача у зв'язку із скороченням штатної чисельності органів і підрозділів Національної поліції України та Головного управління Національної поліції в Одеській області, відповідно до Наказів Національної поліції України від 02 вересня 2016 року №788 дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області» та Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16 вересня 2016року №2244 дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області», Головним управлінням Національної поліції в Одеській області позивача повідомлено про відсутність можливості його працевлаштування в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області (аркуш справи 44).

УКЗ ГУ НП в Одеській області 29 березня 2017 року складений акт про відмову позивача від ознайомлення з попередженням про наступне звільнення з посади начальника ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Головного управління Національної поліції в Одеській області (аркуш справи 43).

Наказом ГУ НП в Одеській області від 29.05.2017 року №926 о/с полковника поліції ОСОБА_3 з 29.05.2017 року звільнено зі служби в поліції з посади начальника ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Головного управління Національної поліції в Одеській області за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних робіт на підставі попередження про наступне звільнення від 29.03.2017 року (аркуш справи 7).

Суд вважає оскаржуваний наказ ГУ НП в Одеській області в частині звільнення позивача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про Національну поліцію» у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції.

Згідно із п. 4 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки Законом України «Про Національну поліцію» не врегульована процедура здійснення пропозиції наявних вакантних посад поліцейському, який попереджається про можливе звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі, ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, судом до спірних правовідносин застосовуються положення трудового законодавства, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 17.02.2015року у справі №21-8а15.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40, ст. 49-2 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення при цьому допускається якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, судом має перевірити чи дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, щодо відмови працівника від переведення на іншу роботу або відсутність можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п. 1 ст.40 Кодексу законів про працю України може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями та працівник відмовився від запропонованих йому вакантних посад, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Згідно із ч. 3 ст. 68 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 77 цього Закону.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Таким чином у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів звільненню підлягають не всі поліцейські, а лише ті, посади яких скорочені.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, у постанові Одеського окружного адміністративного суду у справі №815/7286/16 встановлено, що в структурному підрозділі ГУ НП в Одеській області - ізоляторі тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб ГУ НП в Одеській області відсутній юридичний факт змін в організації функціонування вказаного підрозділу, а відбулась зміна його назви та скорочення штату, за винятком керівника ізолятора та його заступника. Вказані посади збережені і в новому штатному розпису ізолятора.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про відсутність скорочення посади, яку обіймав позивач, а тому його звільнення за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» є неправомірним.

При цьому, представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що станом на теперішній час, після поновлення позивача на посаді та останнього його звільнення з посади, проведення організаційних заходів або змін у штатному розписі Головного управління Національної поліції в Одеській області не відбулося, а тому судом не встановлено наявність змін в організації праці Головного управління Національної поліції в Одеській області, пов'язаних зі скороченням чисельності або штату працівників.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 68 Закону України «Про Національну поліцію», Головне управління Національної поліції в Одеській області зобов'язане було запропонувати позивачу вакантні посади з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків.

Між тим, відповідачем - Головним управлінням Національної поліції в Одеській області, на виконання приписів ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачу - ОСОБА_3 було запропоновано вакантні посади, котрі відповідають його досвіду роботи, освітньому рівню, стану здоров'я, ставленню до виконання службових обов'язків.

Так, позивача вперше було звільнено зі служби в поліції наказом ГУ НП в Одеській області №1571 о/с від 16.11.2016 року на підставі попередження про наступне звільнення з поліції, складеного відповідно до Наказів Національної поліції України від 02 вересня 2016 року №788 дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області», та Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16 вересня 2016 року №2244 дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області».

Вдруге позивача було звільнено зі служби в поліції наказом ГУ НП в Одеській області №926 о/с від 29.05.2017 року на підставі попередження про наступне звільнення з поліції, складеного відповідно до Наказів Національної поліції України від 02 вересня 2016 року №788 дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області», та Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16 вересня 2016 року №2244 дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області».

Таким чином, позивача двічі звільнено зі служби в поліції з тих самих підстав, з моменту його першого звільнення до другого звільнення змін у штатному розписі ГУ НП в Одеській області не відбулося, а тому звільнення позивача є неправомірним що є підставою для скасування спірного наказу №926 від 29.05.2017 року.

Керуючись положеннями ст. 244-2 КАС України, суд враховує висновки, викладені в Постановах Верховного Суду України від 05.03.2012 року по справі №21-42а12 та від 17.02.2015 року по справі №21-8а15 щодо застосування норм Кодексу законів про працю України в разі не врегулювання спірних правовідносин спеціальним законом та звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розслідує трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач в позові просить поновити його на посаді начальника ізолятора тимчасового тримання затриманих №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, однак, суд звертає увагу, що наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області №926 о/с від 29.05.2017 року позивача звільнено з посади начальника ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Головного управління Національної поліції в Одеській області, а тому позивач підлягає поновленню на тій посаді, яку він обіймав до звільнення.

Крім того, на користь позивача має бути стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 травня 2017 року по день винесення рішення по цій справі, тобто, по 25 липня 2017 року, оскільки відповідно до п. п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби підлягають негайному виконанню.

Відповідно до наданої Головним управлінням Національної поліції в Одеській області довідки про середній заробіток позивача (аркуш справи 38), середньоденний заробіток позивача складає 342,75 грн., сума середньомісячного заробітку складає 10282,5 грн., тобто, заробіток, який підлягає стягненню з відповідача складає 342,75х58 = 19879,5 грн.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС України постанова суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби підлягають негайному виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №926 від 29.05.2017 року в частині звільнення позивача, поновлення полковника поліції ОСОБА_3 на посаді начальника ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Головного управління Національної поліції в Одеській області, стягнення на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з 29.05.2017 року по день винесення рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №926 від 29.05.2017 року в частині звільнення ОСОБА_3 з 29 травня 2017 року за п. 4 ч. 1 ст. 77 (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Поновити ОСОБА_3 на посаді начальника ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Головного управління Національної поліції в Одеській області з 29.05.2017 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період за період з 29 травня 2017 року по 25 липня 2017 року у розмірі 19879,5 грн.

Допустити до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Головного управління Національної поліції в Одеській області з 29 травня 2017 року та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 10282,5 грн.

Постанова набирає законної сили у порядку ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга на постанову подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія надсилається до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та підписано 31.07.2017 року.

Суддя Л.І. Свида

.