Справа № 656/444/17
Суддя: Крисанова В. І.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 656/444/17
Номер провадження 2-а/656/11/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2017 року смт.Іванівка

Іванівський районний суд Херсонської області

у складі:

головуючого судді Крисанової В.І.

за участі:

секретаря судового засідання Копилової Л.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду

адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Іванівської селищної ради Херсонської області

про визнання протиправним та скасування рішення ХІІІ сесії Іванівської селищної ради VІІ скликання № 158 від 23 грудня 2016 року про затвердження Порядку демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території смт. Іванівка, заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до Іванівської селищної ради Херсонської області про визнання протиправним та скасування рішення ХІІІ сесії Іванівської селищної ради VІІ скликання № 158 від 23 грудня 2016 року про затвердження Порядку демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території смт. Іванівка та заявою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, посилаючись на те, що 23 грудня 2016 року рішенням сесії селищної ради № 158 було затверджено Порядок демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території смт. Іванівка, який покладено в основу рішення органу місцевого самоврядування від 26 січня 2017 року за № 9 та затверджено перелік об'єктів, які підлягають демонтажу у зв'язку з самовільним встановленням суб'єктами тимчасових споруд у смт. Іванівка, серед яких і тимчасова споруда, що знаходиться на земельній ділянці Іванівської селищної ради за адресою: смт. Іванівка, Іванівський район, Херсонська область, вул. Таврійська за межами території ринку поруч із кафе «Чіпок», де здійснює господарську діяльність позивач. Відповідач запропонував суб'єкту господарювання ОСОБА_1 демонтувати тимчасову споруду в термін 15 (п'ятнадцяти) робочих днів з моменту отримання копії рішення. У випадку невиконання суб'єктом господарювання рішення про демонтаж тимчасової споруди комунальному підприємству «Добробут 5» забезпечити його виконання шляхом демонтажу тимчасової споруди.

Рішення органу місцевого самоврядування від 23 грудня 2016 року № 158, яким затверджено Порядок демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території смт. Іванівка, є противоправним та підлягає скасуванню, так як носить регуляторний характер і не оприлюднене, зачіпає законні та охоронювані інтереси суб'єкта господарювання на проведення господарської діяльності, породжує відносини між суб'єктом господарювання та органом місцевого самоврядування. Існує очевидна небезпека заподіяння правам та інтересам власника тимчасової споруди шкоди шляхом її демонтажу комунальним підприємством до ухвалення рішення в адміністративній справ. Тому доцільним буде вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення.

Просить суд визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування.

В порядку забезпечення адміністративного позову зупинити дію оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування.

31 липня 2017 року позивач надала заяву про уточнення позовних вимог, посилаючись на те, що оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування носить регуляторний характер, є незаконним та таким, що прийняте з порушенням вимог ст. 34 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», зокрема порушено порядок прийняття, оприлюднення та з перевищенням повноважень.

19 липня 2017 року орган місцевого самоврядування надав заперечення проти позову, посилаючись на те, що позивач не може бути стороною у адміністративній справі, так як згідно ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Позивач ОСОБА_1 з 9 квітня 1980 року проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. Доказів того, що позивач постійно або тимчасово проживала на території смт. Іванівка з моменту прийняття органом місцевого самоврядування оскаржуваного рішення немає. Позивач не має права брати участь у обговоренні проектів рішень регуляторного характеру та оскарженні їх до суду, так як не є членом громади та не може реалізовувати своє право на участь у місцевому самоврядуванні у громаді смт. Іванівка, Херсонської області. Просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією України чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі Закон України від 13 січня 2011 року № 2939-УІ) розпорядники інформації зобов'язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності. Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов'язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п'яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 23 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI рішення дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду у разі невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону.

Згідно з п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у неоприлюдненні інформації відповідно до статті 15 цього Закону. Особи, на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що Законом України від 13 січня 2011 року № 2939-VI встановлений інший порядок судового вирішення за порушення законодавства про доступ до публічної інформації, зокрема у разі неоприлюднення інформації відповідно до ст. 15 цього Закону особи, на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Позивач звернувся до суду не в спосіб, передбачений ч. 3 ст. 2 КАС України.

Так, позивач зазначив, що предметом позову є рішення органу місцевого самоврядування, яке він вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню. В обґрунтування позову позивач посилається на порушення порядку доступу до публічної інформації, зокрема його неоприлюднення.

Проте Законом України від 13 січня 2011 року № 2939-VI встановлений інший порядок судового вирішення за порушення законодавства про доступ до публічної інформації, зокрема у разі неоприлюднення інформації відповідно до ст. 15 цього Закону особи, на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом.

Суд вважає, що адміністративний позов про визнання рішення органу місцевого самоврядування протиправним та скасування його в звязку з порушенням порядку доступу до публічної інформації, зокрема його неоприлюднення, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

В уточненій позовній заяві позивач, крім порушення порядку доступу до публічної інформації, зазначив порушення органом місцевого самоврядування порядку прийняття регуляторного акту.

Згідно ст. 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11 вересня 2003 року № 1160-IV (далі Закону України від 11 вересня 2003 року № 1160-IV) регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений. У разі виявлення будь-якої з цих обставин орган чи посадова особа місцевого самоврядування має право вжити передбачених законодавством заходів для припинення виявлених порушень, у тому числі відповідно до закону скасувати або зупинити дію регуляторного акта, прийнятого з порушеннями.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України від 11 вересня 2003 року № 1160-IV виконання заходів з відстеження результативності регуляторних актів, прийнятих сільськими, селищними, міськими та районними у містах радами, забезпечується виконавчими органами відповідних рад.

Відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері державної регуляторної політики передбачена ст. 41 Закону України від 11 вересня 2003 року № 1160-IV, згідно якої керівники регуляторних органів, посадові особи регуляторних органів, а також керівники структурних підрозділів регуляторних органів чи посадові особи регуляторних органів, на які покладено реалізацію окремих повноважень щодо здійснення регуляторної діяльності, несуть відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері державної регуляторної політики у порядку, встановленому законом.

Суд вважає, що оскарження позивачем регуляторного акту в звязку з порушенням органом місцевого самоврядування порядку його прийняття не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Позивач також зазначив, що підставою для визнання рішення органу місцевого самоврядування протиправним та скасування його, є те, що він прийнятий з перевищенням повноважень. Проте обґрунтування зазначеної підстави позивач не навів. За змістом позовної заяви перевищення повноважень полягає в порушенні порядку прийняття регуляторного акту.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Суд вважає, що провадження у справі необхідно закрити, так як її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

В звязку із закриттям провадження у справі заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ч. 3, ч. 7, п. 15 ч. 4 ст. 160 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до виконавчого комітету Іванівської селищної ради Херсонської області про визнання протиправним та скасування рішення ХІІІ сесії Іванівської селищної ради VІІ скликання № 158 від 23 грудня 2016 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАУС, а саме: справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Заяву про забезпечення адміністративного позову залишити без розгляду.

Розяснити ОСОБА_1, що у разі порушення її прав та законних інтересів розпорядниками інформації вона може звернутись з адміністративним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом (ст. 24 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації»).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Іванівського районного суду Херсонської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_2