Справа № 826/2837/15
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 року м. Київ К/800/21153/16

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Рецебуринського Ю.Й., Черпака Ю.К., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві про визнання неправомірним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії, визнання дій протиправними та відшкодування моральної і матеріальної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2016 року, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2015 року громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із зазначеним позовом.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2015 року залишено без руху.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2016 року ОСОБА_4 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2015 року.

Не погоджуючись із ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2016 року, посилаючись на порушення цим судом норм процесуального права, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, просить скасувати вказану ухвалу та направити справу для продовження розгляду.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 26 травня 2015 року Окружним адміністративним судом міста Києва прийнято постанову про відмову громадянину Російської Федерації ОСОБА_4 в задоволенні позову.

1 липня 2015 року позивач подав апеляційну скаргу на вказану постанову, яку ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 7 серпня 2015 року було залишено без руху.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2015 року ОСОБА_4 повернуто його апеляційну скаргу на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2015 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 березня 2016 року ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 серпня 2015 року змінено, виключено з її тексту посилання на вимоги щодо сплати судового збору за подання вказаної апеляційної скарги.

Окрім того, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 1 березня 2016 року зазначено, що оскільки підставою для залишення апеляційної скарги без руху у зв'язку з невідповідністю її вимогам статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України було не лише відсутність документа про сплату судового збору, а й інші недоліки апеляційної скарги, на які також вказував суддя в оскаржуваній ухвалі, то вимоги касаційної скарги ОСОБА_4 щодо направлення справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду є безпідставними.

Ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2015 року, якою ОСОБА_4 повернуто апеляційну скаргу на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2015 року, в касаційному порядку не переглядалась (ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 листопада 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2015 року повернуто, оскільки позивач не усунув її недоліки у строк, установлений ухвалою від 17 вересня 2015 року про залишення апеляційної скарги без руху).

4 квітня 2016 року до Київського апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_4 надійшло клопотання про прийняття до розгляду апеляційної скарги на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2015 року у зміненій редакції, до якої долучено апеляційну скаргу.

5 квітня 2016 року зазначене клопотання ОСОБА_4 разом із апеляційною скаргою було направлено апеляційним судом до суду першої інстанції.

11 травня 2016 року до Київського апеляційного адміністративного суду разом зі справою вдруге надійшла апеляційна скарга ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2016 року вказану апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху, оскільки звертаючись у квітні 2016 року повторно із апеляційною скаргою на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2015 року (первинна апеляційна скарга ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2015 року повернута), він пропустив строк апеляційного оскарження, установлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. ОСОБА_4 було встановлено строк тридцять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для подання до суду обґрунтованого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та доказів, які підтверджують поважність причин пропуску строку оскарження постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2015 року.

Копію ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2016 року позивач отримав 21 травня 2016 року.

30 травня 2016 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку апеляційного оскарження.

31 травня 2016 року та 2 червня 2016 року на адресу апеляційного суду надійшли пояснення-клопотання позивача, в яких містяться доповнення до попереднього клопотання.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2016 року ОСОБА_4 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2015 року.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суддя апеляційного суду виходив з того, що у поданих клопотаннях позивач не зазначив поважних причин пропуску строку повторного апеляційного оскарження постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2015 року.

Згідно частини 4 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Отже, у даному випадку обов'язок щодо доведення поважності причин пропуску процесуального строку покладається саме на особу, яка звертається до суду із скаргою.

Поважними причинами пропуску строку є такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення відповідної дії.

Поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_4 обґрунтовував тим, що до того часу як отримав ухвалу Вищого адміністративного суду України від 1 березня 2016 року - 30 березня 2016 року, він сподівався на розгляд його заперечень, написав декілька запитів, однак чіткої та належної відповіді не отримав, а тому до останнього часу не мав підстав на подання повторної апеляційної скарги на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2015 року.

Ураховуючи, що повторно із апеляційною скаргою на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду 1 квітня 2016 року, тобто після закінчення строків, установлених статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, і ним не наведено та не надано належних і достатніх підстав та доказів, які б вказували на поважність причин неможливості своєчасного повторного апеляційного оскарження зазначеної постанови суду першої інстанції, то колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає обґрунтованим висновок апеляційного суду щодо недоведення зі сторони ОСОБА_4 поважності причин пропуску строку на повторне апеляційне оскарження постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2015 року, що у відповідності до частини 4 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Згідно частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційну скаргу ОСОБА_4 слід залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2016 року - без змін, оскільки така постановлена з додержанням норм процесуального права.

Доводи, викладені ОСОБА_4 у касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві про визнання неправомірним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії, визнання дій протиправними та відшкодування моральної і матеріальної шкоди - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Рецебуринський Ю.Й.

Черпак Ю.К.