Справа № 428/4565/17
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Баронін Д.Б.
Суддя-доповідач - Блохін А.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року справа №428/4565/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів : головуючого судді Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 липня 2017 року у справі № 428/4565/17 за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_6 про визнання дій протиправними, скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

11 травня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_6 про визнання дій протиправними, скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_6 серії АР № 662764 від 24.04.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до постанови, він 08 квітня 2017 року о 09-20 год. в м. Сєвєродонецьку по пр. Хіміків, 38, під час керування автомобілем GEELY CK-2, не виконав вимогу дорожнього знаку «Зупинка заборонена», а саме: здійснив зупинку і стоянку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 Правил дорожнього руху України. Позивач вважає, що постанова є незаконною та складена з порушенням вимог, оскільки не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, а також посадова особа, яка винесла зазначену постанову, при розгляді справи допустила істотні порушення процесуальних прав позивача. Тому вказану постанову він просив скасувати та закрити провадження по справі.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 липня 2017 року у справі № 428/4565/17 у задоволенні позову - відмовлено. Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено на недоведеність обставин, які мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими та неповноту з'ясування судом обставин.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.04.2017 року інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_6 в м. Лисичанську по вул. Штейгерська, 8, було винесено постанову серії АР № 662764 у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 255 грн. 00 коп. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що ОСОБА_2 08 квітня 2017 року о 09-20 год. в м. Сєвєродонецьку по пр. Хіміків, 38, під час керування автомобілем GEELY CK-2, номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку «Зупинка заборонена», а саме: здійснив зупинку і стоянку в зоні дії знаку 3.34, чим порушив п. 8.4 Правил дорожнього руху України.

Слід звернути увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, була розглянута за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Такий підхід до місця розгляду справи про адміністративне правопорушення в разі розгляду справи за місцем вчинення правопорушення викладено і в рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015.

Посилання позивача на те, що розгляд справи мав відбуватися виключно на місці вчинення правопорушення, а не за місцем його вчинення, судом першої інстанції визнано необґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 258, ст. 268, ч. 1, 2 ст. 276, п. 5 ч. 1 ст. 278 КУпАП в разі за явлення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на місці вчинення правопорушення клопотання про перенесення (відкладення) розгляду справи, уповноважений працівник поліції має право перенести розгляд справи на іншу дату та час. В такому випадку справа про адміністративне правопорушення може розглядатися за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції.

Під час огляду відеозапису правопорушення, наданого відповідачем, судом було з'ясовано, що позивач на місці вчинення правопорушення заявив клопотання про перенесення (відкладення) розгляду справи, внаслідок чого розгляд справи було перенесено на 15.04.2017 року о 14-00 год. в приміщенні Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному за адресою: м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, 8, про що позивач був невідкладно повідомлений працівником поліції шляхом вручення письмового повідомлення.

10.04.2017 року до Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному надійшло клопотання адвоката позивача про відкладення розгляду справи на дату після 22.04.2017 року, у зв'язку із чим розгляд справи було відкладено на 24.04.2017 року о 14-00 год., про що позивач був повідомлений листом від 12.04.2017 року з вихідним номером 194/аз/41/36/01-2017. Суд першої інстанції визнав необґрунтованими посилання позивача на пропуск відповідачем п'ятнадцятиденного строку розгляду справи з огляду на те, що розгляд справи відкладався лише внаслідок клопотань позивача або його представника, та п'ятнадцятий день розгляду справи припадав на 23.04.2017 року (вихідний день неділя), а тому відповідачем було правомірно призначено розгляд справи на 24.04.2017 року (понеділок).

Згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до підпункту «в» пункту 8.4 розділу 8 «Регулювання дорожнього руху» Правил дорожнього руху, дорожні знаки поділяються на групи: заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно із п. 3.34 розділу 3 «;Заборонні знаки» Правил дорожнього руху знак «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Судом першої інстанції встановлено, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, 08.04.2017 року в м. Сєвєродонецьку по проспекту Хіміків в районі будинку № 38 об'єктивно підтверджується наданим до суду відеозаписом правопорушення. Зокрема, з відеозапису вбачається, що позивач керуючи автомобілем із номерним знаком ВВ0526СО не виконав вимогу дорожнього знаку «Зупинка заборонена», а саме: здійснив зупинку і стоянку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 Правил дорожнього руху України.

Пояснення позивача про те, що він вимушено здійснив зупинку транспортного засобу внаслідок поганого самопочуття не підтверджена жодними доказами.

Також пояснення позивача про те, що він здійснив зупинку транспортного засобу тоді, коли побачив в склі заднього виду світлові сигнали червоного кольору на даху патрульного автомобілю, також не підтверджується жодними доказами.

Між тим, свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_4 спростовували пояснення позивача щодо роботи світлового сигналу червоного кольору на даху патрульного автомобіля.

Колегія суддів зазначає, що в оскаржуваній постанові, яка стосується сфери забезпечення безпеки дорожнього руху, не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, хоча в судовому засіданні суду першої інстанції було з'ясовано, що відеозапис правопорушення було зроблено за допомогою пристрою, що розташований на одязі поліцейського. В матеріалах справи наявний сертифікат відповідності відеорегістратора персонального мобільного вимогам Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, затвердженого Постановою КМ України від 24.06.2009 року № 679.

Колегія суддів зазначає, що відсутність у оскаржуваній постанові вказівки на технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, жодним чином не вплинуло на дотримання процесуальних прав позивача та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови.

За приписами ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції, зокрема, розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, частини перша, друга і третя статті 122 КАС України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення, накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, органи Національної поліції повноважні вирішувати справи за ч.1 ст.122 КАС України.

Статтею 162 КАС визначені повноваження суду при вирішенні справи.

Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що суд при вирішенні справи в порядку адміністративного судочинства повинен керуватися нормами ст.162 КАС України.

Вивченням змісту статті 162 встановлено, що її положення не містять таких повноважень суду при вирішенні справи порядку КАС України як скасування постанови із закриттям справи у зв'язку зі звільненням порушника від адміністративної відповідальності, оскільки такі повноваження надані, особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративні правопорушення в порядку КУпАП.

Отже суд, розглядаючи справу в порядку КАС України, не наділений повноваженнями щодо вирішення про закриття провадження у справі.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 липня 2017 року у справі № 428/4565/17- залишити без задоволення. Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 липня 2017 року у справі № 428/4565/17 за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_6 про визнання дій протиправними, скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

М.Г. Сухарьок