Справа № 805/2195/17-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2017 р. Справа №805/2195/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 14:55

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., при секретарі Зикун Ю.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Головне управління державної казначейської служби України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Головне управління державної казначейської служби України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що є пенсіонером за віком та звільнений від обовязку сплати єдиного соціального внеску, у звязку із помилково сплаченими коштами просив зобовязати відповідача повернути помилково сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове державне страхування за період з вересня 2011 року по січень 2017 року у сумі 26417,92 грн., визнати протиправною бездіяльність Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області щодо неповернення ФОП ОСОБА_1 помилково сплаченого єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне страхування за період з вересня 2011 року по січень 2017 року у сумі 26417,92 грн.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх з урахуванням наданих уточнень у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, зазначив, що позивач є отримувачем пенсії за віком, яка призначена на пільгових умовах, та враховуючи його вік, він є платником єдиного внеску, тому на нього не розповсюджуються норми п. 4 ч.1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464 - VІ. Просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши письмові докази по справі, зясувавши фактичні обставини суд встановив наступне.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, 85000, Донецька обл., місто Добропілля, мікрорайон СонячнийАДРЕСА_1) зареєстрований як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом 26.02.2009, є платником єдиного податку, що підтверджується свідоцтвами.

Згідно пенсійного посвідчення серія ААД №031398 виданого 13.05.2009, ОСОБА_1 є пенсіонером за віком.

При цьому, позивачу призначено пенсію за віком, відповідно до норм статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

25 квітня 2017 року позивач звернувся до Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області із заявою №3 в якій просив повернути кошти, що були сплачені як єдиний соціальний внесок за підприємця платника єдиного податку в період з 01 січня 2011 року по 04 січня 2017 року у сумі 29063,11 грн.

22 березня 2017 року листом № 2532/05-07-13-13-21 Добропільською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області відмовлено у поверненні коштів та повідомлено про те, що ОСОБА_1 не звільнений від сплати єдиного внеску.

Відповідно до Податкового кодексу України з 1 жовтня 2013 року контроль за дотриманням законодавства зі збору єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування покладено на органи міністерства доходів і зборів.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі Закон №2464), Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV від 09.07.2003 року (далі Закон № 1058), Законом України Про пенсійне забезпечення №1788-ХІІ від 05.11.1991 року (далі Закон № 1788) та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно статті 1 Закону № 1058 пенсіонер - це особа, яка відповідно до цього закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом №2464.

Відповідно до підпункту 2 частини 1 статті 1 Закону, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 та п.п. 2.1.3 п. 2.1 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010р. № 21-5, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України від 07 липня 2011 року № 3609-VI, який набув чинності з дня, наступного за днем його опублікування в газеті Голос України від 05 серпня 2011 року № 188, а саме з 06 серпня 2011 року, ст. 4 Закону № 2464 доповнена ч. 4 наступного змісту: Особи, зазначені у п. 4 ч. 1 цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Зазначеною нормою визначені дві умови звільнення фізичної особи-підприємця, який обрав спрощену систему оподаткування, від сплати єдиного внеску: наявність статусу пенсіонера за віком або інваліда та факт отримання відповідно до закону пенсії або соціальної допомоги. Тобто, критерієм звільнення від сплати єдиного внеску разом із фактом отримання пенсії, є наявність у особи, яка обрала спрощену систему оподаткування, статусу пенсіонера за віком, що встановлюється відповідно до умов, визначених законом, зокрема, досягнення певного віку.

Разом з цим, суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що позивач у відповідності до статті 12 Закону № 1058 уклав з Пенсійним фондом договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Безпідставними є посилання відповідача на те, що до позивача не може бути застосовано положення ч. 4 ст. 4 Закону № 2464, оскільки позивач не досяг 60-річного віку, тому що вказана норма не пов'язує звільнення від сплати єдиного внеску із досягненням особою певного віку, а передбачає звільнення від сплати внеску всіх пенсіонерів за віком. Також, в зазначеній нормі законодавцем не виключені особи, які є пенсіонерами та отримують пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з 06 серпня 2011 року фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, звільнені від сплати єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 15 квітня 2013 року (справи №№ 21-69а14, 21-70а14), 20 травня 2013 року (справа № 21-160а14) та 27 травня 2014 року (справа № 21-150а14).

Разом з цим, судом встановлено, що позивачем сплачено єдиний соціальний внесок у період з вересня 2011 року по січень 2017 року у сумі 26417,92 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №108 від 26.09.2011, №120 від 26.10.2011, №128 від 25.11.2011, №136 від 16.12.2011, №144 від 17.01.2012, №152 від 17.02.2012, №160 від 16.03.2012, №167 від 17.04.2012, №178 від 17.05.2012, №189 від 15.06.2012, №196 від 18.07.2012, №205 від 17.08.2012, №217 від 17.09.2012, №225 від 17.10.2012, №233 від 16.11.2012, №240 від 17.12.2012, №247 від 17.01.2013, №254 від 15.02.2013, №262 від 15.03.2013, №269 від 17.04.2013, №279 від 17.05.2013, №286 від 17.06.2013, №294 від 17.07.2013, №302 від 16.08.2013, №310 від 18.09.2013, №317 від 17.10.2013, №326 від 14.11.2013, №336 від 17.12.2013, №346 від 16.01.2014, №354 від 17.02.2014, №363 від 17.03.2014, №375 від 17.04.2014, №386 від 16.05.2014, №403 від 17.06.2014, №416 від 17.07.2014, №430 від 15.08.2014, №440 від 17.09.2014, №452 від 17.10.2014, №462 від 17.11.2014, №474 від 15.12.2014, №482 від 15.01.2015, №492 від 16.02.2015, №505 від 16.03.2015, №518 від 15.04.2015, №533 від 15.05.2015, №549 від 15.06.2015, №572 від 03.08.2015, №588 від 17.08.2015, №593 від 01.09.2015, №601 від 11.09.2015, №613 від 05.10.2015, №625 від 02.11.2015, №632 від 01.12.2015, №643 від 15.01.2016, №651 від 02.02.2016, №655 від 01.03.2016, №663 від 01.04.2016, №680 від 13.05.2016, №688 від 01.06.2016, №700 від 01.07.2016, №715 від 01.08.2016, №724 від 01.09.2016, №730 від 03.10.2016, №743 від 01.11.2016, №754 від 01.12.2016, №20 від 04.01.2017.

Наказом Міністерства фінансів України від 16 січня 2016 року № 6, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2016 року № 193/28323, затверджений Порядок зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів (далі Порядок № 6).

Відповідно до п. 3 Порядку № 6 у цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях: неналежний платник - платник, з рахунку якого здійснено помилкове списання коштів та/або який не є платником єдиного внеску; помилково сплачені суми єдиного внеску - суми коштів, які на певну дату зараховані на невідповідний рахунок 3719 та/або сплачені з рахунку неналежного платника.

Згідно з п. 5 Порядку № 6 повернення коштів здійснюється у випадках: 1) надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3719; 2) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719; 3) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на рахунок з обліку доходів бюджету; 4) помилкової сплати податкових зобовязань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених Податковим кодексом України, на рахунок 3719.

Відповідно до п. 6 Порядку повернення коштів здійснюється на підставі заяви платника про таке повернення (далі - Заява), а саме у випадках, передбачених підпунктами 1, 2 та 4 пункту 5 цього Порядку, Заява подається до органу доходів і зборів, на рахунок якого сплачено Кошти, за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку.

У випадку, передбаченому підпунктом 3 пункту 5 цього Порядку, заява подається до органу доходів і зборів за місцем обліку помилково сплачених Коштів у довільній формі із зазначенням суми та напряму повернення.

Помилково сплачені суми у випадках, передбачених підпунктами 3 та 4 пункту 5 цього Порядку, підлягають поверненню з урахуванням положень статті 43 Податкового кодексу України та пункту 12 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

У разі надходження Заяви про повернення Коштів, що надміру сплачені страхувальниками, які беруть добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, Платник додає оригінал або завірену ним копію розрахункового документа (квитанцію, платіжне доручення тощо), що підтверджує сплату Коштів на рахунок 3719.

Фактично у спірних правовідносинах йдеться про помилково сплачені суми єдиного внеску на відповідний рахунок 3719.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства, крім іншого, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати за себе єдиного внеску, а контролюючим органом відмовлено у поверненні грошових коштів з такої підстави, як «відсутність права не сплачувати єдиний внесок», належним способом захисту порушеного права позивача має бути покладання на Добропільську ОДПІ обовязку повернути позивачу суму 26417,92 грн., які сплачені помилково.

На підставі аналізу встановлених обставин справи та наведених норм законів, якими регулюються спірні відносини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо зобовязання відповідача повернути помилково сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове державне страхування за період з вересня 2011 року по січень 2017 року у сумі 26417,92 грн., визнання протиправною бездіяльність Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, щодо неповернення ФОП ОСОБА_1 помилково сплаченого єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне страхування за період з вересня 2011 року по січень 2017 року у сумі 26417,92 грн.

Згідно ст. 94 КАС України з Державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 112, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Головне управління державної казначейської служби України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області щодо неповернення ФОП ОСОБА_1 помилково сплаченого єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне страхування за період з вересня 2011 року по січень 2017 року у сумі 26417,92 грн.

Зобовязати Добропільську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області повернути помилково сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове державне страхування за період з вересня 2011 року по січень 2017 року у сумі 26417,92 грн.

Стягнути з Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені у судовому засіданні 31.07.2017. Повний текст постанови складено 03 серпня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання особами, які беруть участь у справі, копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кошкош О.О.