Справа № 826/13133/16
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 червня 2017 року № 826/13133/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі

Головного управління ДФС у місті Києві

про визнання протиправними двій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві про:

- визнання протиправними дій відповідача по розподілу сплачених позивачем платіжними дорученнями від 19 лютого 2016 року податкових зобов'язань з оплати податку на доходи фізичної особи у розмірі 149561,96 грн. на погашення податкового боргу, штрафних санкцій та пені у розмірі 56517,92 грн.;

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо проведення зворотного віднесення протиправно списаних в оплату податкового боргу, штрафних санкцій та пені у розмірі 56517,92 грн. у рахунок сплати позивачем податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік, визначеного за результатами річного декларування;

- зобов'язання відповідача внести зміни до інтегрованих карток платника податків позивача шляхом зворотного віднесення протиправно списаних в оплату податкового боргу, штрафних санкцій та пені коштів у розмірі 56517,92 грн. у рахунок сплати податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік, визначеного за результатами річного декларування;

- зобов'язання відповідача внести зміни до інтегрованих карток платника податків позивача шляхом зміни статусу повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі від 17 березня 2016 року № про застосування до позивача, як платника податків фізичної особи-підприємця, штрафних санкцій у розмірі 74445,36 грн. за порушення строку сплати грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб статус «Скасовується в адміністративному порядку».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 вересня 2016 року відкрито провадження та призначено судове засідання.

У зв'язку з припиненням повноважень судді щодо здійснення правосуддя, в провадженні якого перебувала адміністративна справа, справу було повторно розподілено між суддями.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу передано на розгляд судді Григоровича П.О.

Враховуючи зазначене, ухвалою суду від 11.05.2017 справу прийнято до провадження суддею Григоровичем П.О. та призначено до судового розгляду в судовому засіданні.

Під час розгляду справи в судовому засіданні позивач заявлені позовні вимог підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засіданні не прибув, заперечень на позов не надав. Про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. З заявами/клопотаннями до суду не звертався.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

19 лютого 2016 року позивачем до відділення ПАТ «Банк Петрокомерц-Україна» подано наступні платіжні доручення, а саме:

- №123, згідно якого ФОП ОСОБА_1 сплатив податок на доходи фізичних осіб підприємців від господарської діяльності за результати річного декларування за 2015 рік в сумі 37 444,91 грн;

- №9372_6, згідно якого фізична особа ОСОБА_1 сплатив податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичною особою за результатами річного декларування частково за 2015 рік в сумі 112 117,05 грн.

07.10.2015 відповідачем була сформована податкова вимога №24355-25 про сплату пені за несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб в сумі 56517,92 грн.

Суть спору полягає в тому, що, на переконання позивача, контролюючим органом було неправомірно спрямовано кошти, сплачені згідно платіжного доручення №9372_6 та №123 в погашення боргу за податковою вимогою №24355-25 від 07.10.2015.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд його задовольнити.

Враховуючи те, що відповідач не надав до матеріалів справи жодних документів на підтвердження власної правової позиції, справа вирішується на основі наявних в ній письмових доказів.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Статтею 4 Податкового кодексу України визначені основні засади, на яких ґрунтується податкове законодавство України. Зокрема, до основоположних принципів податкового законодавства належать:

- визначений в п.п. 4.1.2. п. 4.1. ст. 4 Кодексу принцип рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації, яким передбачено забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу;

- визначений в п.п. 4.1.4. п. 4.1. ст. 4 Кодексу принцип презумпції правомірності рішень платника податку, згідно якого в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу;

- визначений в п.п. 4.1.6. п. 4.1. ст. 4 Кодексу принцип соціальної справедливості, яким передбачено установлення податків та зборів відповідно до платоспроможності платників податків;

- визначений в п.п. 4.1.9. п. 4.1. ст. 4 Кодексу принцип стабільності, відповідно до якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року, тощо.

Як встановлено судом з листа ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві «Про надання інформації» від 26.07.2016 №21213/10, ФОП ОСОБА_1 було подано до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік (№ від 06.02.2015), в якій визначено розмір податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 372 226,82 грн.

На переконання суб'єкта владних повноважень, позивачем в порушення вимог п. 57.1 ст. 57 Кодексу, самостійно визначене податкове зобов'язання згідно поданої декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік сплачено двома платежами: 15.07.2015 року на суму 2226,82 грн., 24.07.2015 року на суму 370000 грн., що призвело до нарахування: штрафної санкції у розмірі 74445,36 грн та пені у розмірі 56517,92 грн.

Враховуючи наявність в інтегрованій картці платника податків пені в сумі 56517,92 грн, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві на підставі даних ІС «Податковий блок» сформовано податкову вимогу від 07.10.2015 № 24355-25 на вказану суму.

В подальшому податкова вимога від 07.10.2015 № 24355-25 оскаржена ФОП ОСОБА_1 в адміністративному порядку. За результатами розгляду первинної скарги рішенням ДФС України від 30.12.2015 № 4297/Ш/26-15-16-01-17 скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено та скасовано податкову вимогу №24355-25 від 07.10.2015.

Таким чином, станом на 30.12.2015 податкова вимога втратила свою силу, а отже не підлягала виконанню, з урахуванням рішення ДФС України від 30.12.2015 №4297/Ш/26-15-16-01-17. Доказів реалізації податковим органом вказаної вимоги в лютому 2016 року позивачем до суду не подано та не обґрунтовано.

Враховуючи зазначене, суд погоджується з доводами позивача щодо неможливості погашення податкової вимоги, яка втратила силу 30.12.2015 за рахунок платіжного доручення від 19.02.2016.

Разом з цим, приходячи до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд приймає до уваги те, що позивачем, в підтвердження власної правової позиції, до матеріалів справи не надано жодного доказу вчинення відповідачем дій по розподілу сплачених позивачем платіжними дорученнями від 19 лютого 2016 року податкових зобов'язань з оплати податку на доходи фізичної особи у розмірі 149561,96 грн. на погашення податкового боргу, штрафних санкцій та пені у розмірі 56517,92 грн.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо проведення зворотного віднесення протиправно списаних в оплату податкового боргу, штрафних санкцій та пені у розмірі 56517,92 грн. у рахунок сплати позивачем податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік, визначеного за результатами річного декларування, задоволенню не підлягають, адже з матеріалів справи судом не встановлено, а позивачем не обґрунтовано факту списання коштів в оплату пені в сумі 56517,92 грн.

Позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача внести зміни до інтегрованих карток платника податків, задоволенню не підлягають, як такі, що є похідними від зазначених вище позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено.

Частиною 2 ст. 9 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович