Справа № 336/2920/17
Суддя: Дацюк О. І.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/336/304/2017
№ 336/2920/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 липня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі позивача ОСОБА_1М,представника позивача адвоката ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3В, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними дій, зобов'язання призначити пенсію за віком,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, вказавши, що перебуває на обліку в Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з 30.03.2007 року та отримує пенсію за вислугу років на підставі ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Набувши право на пенсію за віком на загальних умовах у 2012 році, досягши шістдесятирічного віку, 12.01.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах. Однак, відповідачем відмовлено у призначенні пенсії. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2017 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2017 року було частково задоволено позов ОСОБА_1 та зобовязано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.02.2017 року про призначення пенсії. Натомість при виконанні постанови суду відповідачем було розяснено, що перехід на пенсію за віком для позивача є недоцільним, адже при здійсненні такого переводу буде застосований покахзаник середньої заробітної плати за 2007 рік. Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач просить визнати протиправними дії Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні позивачеві пенсії за віком у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ст. 40 ч. 2 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі у м. Запоріжжя призначити позивачеві пенсію за віком з 12.01.2017 року відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком та провести відповідні виплати.

В судовому засіданні позивач та представник позивача на позовних вимогах наполягали на вказаних у позові підставах.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що дії відповідача при розгляді заяви позивача відповідали вимогам закону, порушень допущено не було.

При вивченні матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 М.М.28.03.1952 року народження, з 30.03.2007 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

12.01.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, натомість листом від 17.01.2017 року позивачеві повідомлено що при переведенні на інший вид пенсії буде враховуватись заробітна плата із застосуванням покаханика середньої заробітної плати за 2007 рік.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2017 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2017 року визнано протиправним та скасувано рішення управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про відмову ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на підставі ч.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за його заявою від 12.01.2017 року, оформлене листом від 17.01.2017 року за № 23/к-1; зобов'язати управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.01.2017 року.

Листом від 27.04.2017 року відповідачем було повідомлено ОСОБА_1 про недоцільність переходу на інший вид пенсії, таким чином, фактично суд вважає, що відповідачем було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на підставі заяви від 12.01.2017 року.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 від 05.11.1991 року (далі по тексту Закон України № 1788) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 51 Закону України № 1788 пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років, визначені ст. 55 Закону України № 1788.

Саме на підставі ст. 51, 52 Закону України № 1788 позивачеві було призначено пенсію за вислугу років у 2007 році.

Статтею 2 Закону України № 1788 визначені види пенсій, які призначаються за цим Законом, а саме трудові пенсії, до складу яких входять пенсії за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; та соціальні пенсії.

Таким чином, законодавцем визначено, що пенсія за віком та пенсія за вислугу років є різними підвидами трудової пенсії.

Статтею 6 Закону України № 1788 передбачено право осіб, які мають одночасно право на різні державні пенсії, на призначення однієї пенсії за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Аналізуючи вищевказані норми, суд дійшов висновку, що при набутті особою, яка отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України № 1788, права на пенсію з інших підстав, призначення якої передбачене цим або іншим Законом України, пенсія такій особі повинна бути призначена, при цьому в порядку, який застосовується при призначенні пенсії вперше.

У частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року (далі по тексту Закон України № 1058) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 Закону України № 1058 встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

На підставі аналізу зазначених норм права суд дійшов висновку про те, що частиною третьою статті 45 Закону України № 1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України № 1058.

Водночас, у випадку позивача пенсія була призначена у відповідно до вимог Закону України № 1788, а за його зверненням у 2017 році мала місце необхідність призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, позивачеві спочатку було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України № 1788, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України № 1058 він звернувся вперше у 2017 році, набувши такого права у звязку з досягненням певного віку.

Статтею 26 Закону України № 1058 визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Стаття 40 Закону України № 1058 вказує у свою чергу, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Так, відповідно до ст. 40 ч. 2 Закону України № 1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії за віком при її призначенні повинна визначатися за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії за віком у 2017 році, тож при визначенні розміру пенсії повинна бути застосована середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015 та 2016 роки, а не за 2007 рік, як вказував відповідач у листах від 27.04.2017 року та від 17.01.2017 року.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими та позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 ч. 1 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи вищевикладене, суд вирішує питання про стягнення судового збору на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160-163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними дій, зобов'язання призначити пенсію за віком задовольнити.

Визнати протиправними дії Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням при розрахунку заробітної плати (доходу) при обчисленні пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Зобовязати Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком з 12 січня 2017 року у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року із застосуванням при розрахунку заробітної плати (доходу) при обчисленні пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, з урахуванням вже сплачених сум.

Стягнути з Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.І. Дацюк