Справа № 705/6569/16-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 705/6569/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Коваль А.Б. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

25 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційними скаргами Уманської міської ради Черкаської області, виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уманської міської ради Черкаської області, виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області про визнання неправомірним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень,-

в с т а н о в и в:

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 червня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Уманської міської ради №289 від 27 жовтня 2016 року «Про демонтаж тимчасових споруд на території м.Умань, встановлених з порушенням законодавства» в частині: № Акта 000009 від 20 вересня 2016 року опис об'єкта - дерев'яна ТС, виконана з бруса, має два поверхи АДРЕСА_1, власник ОСОБА_2, зазначеного в переліку ТС, що підлягають знесенню (демонтажу), який затверджений рішенням виконавчого комітету 27 жовтня 2016 року №289, визнано незаконним «Порядок демонтажу незаконно встановлених споруд на території м.Умань», затверджений рішенням міської ради від 17 червня 2016 року №3.26-13/7 «Про затвердження Порядку демонтажу незаконно встановлених споруд на території м.Умань», зобов'язано Уманську міську раду Черкаської області та виконавчий комітет Уманської міської ради Черкаської області вирішити питання щодо розміщення дерев'яної ТС, виконаної з бруса, має два поверхи, АДРЕСА_1, власник ОСОБА_2, зазначеної в переліку ТС, що підлягають знесенню (демонтажу), який затверджений рішенням виконавчого комітету 27 жовтня 2016 року №289.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Уманська міська рада Черкаської області подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції в частині визнання незаконним «Порядку демонтажу незаконно встановлених споруд на території м.Умань», затвердженого рішенням міської ради від 17 червня 2016 року №3.26-13/7, з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог до Уманської міської ради повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення міської ради від 17 червня 2016 року №3.26-13/7 було прийнято для забезпечення виконання обов'язку дбати про благоустрій населених пунктів.

Виконавчий комітет Уманської міської ради Черкаської області також подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Уманської міської ради №289 від 27 жовтня 2016 року щодо демонтажу тимчасової споруди позивача та вирішення питання щодо розміщення зазначеної споруди з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог до виконавчого комітету Уманської міської ради повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки розміщені позивачем споруди є тимчасовими спорудами та не є нерухомим майном.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника відповідачів, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Уманської міської ради від 17 червня 2016 року №3.26-13/7 затверджено Порядок демонтажу незаконно встановлених споруд на території м.Умань, який передбачає механізм, підстави, терміни і порядок проведення демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, кіосків, тимчасових гаражів, металевих конструкцій, павільйонів, лотків, заборів, тимчасових та стаціонарних рекламних засобів (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об'ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами та іншого, що не є капітальною спорудою на території м.Умань, які розміщені з порушенням вимог чинного законодавства України.

07 вересня 2016 року позивач звернувся до міського голови м.Умань з заявою щодо надання йому дозволу на розміщення тимчасових споруд площею 28,8 кв.м чотири споруди на АДРЕСА_1 для обслуговування паломників в період з 28 вересня 2016 року по 28 жовтня 2016 року, на прилеглій до земельної ділянки, яка належить позивачу на праві приватної власності, території. В додатках до вказаної заяви зазначено ситуаційний план з генерального плану, розробленого ПП «Проектсервіс». Наведена заява була зареєстрована 07 вересня 2016 року за №Т-1086/02.

Відповідно до акту про обстеження та фотофіксацію тимчасової споруди з порушенням законодавства №000009 від 20 вересня 2016 року, посадовими особами Інспекції з благоустрою м.Умань при відділі житлово-комунального господарства проведено обстеження тимчасової споруди за адресою м.Умань, поруч з будинком по АДРЕСА_1, та згідно опису тимчасової споруди, що розміщена без правових підстав - дерев'яна тимчасова споруда, виконана з брусу, має два поверхи та знаходиться в процесі встановлення. На час складання даного акту, факту підключення до мереж не встановлено.

Згідно листа відділу архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради від 23 вересня 2016 року №746, розглянувши звернення позивача щодо надання дозволу на встановлення тимчасових споруд, відповідно до висновків архітектурно-будівельної комісії від 20 вересня 2016 року відділу житлово-комунального господарства Уманської міської ради доручено підготувати проект рішення про демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд на землях комунальної власності.

27 жовтня 2016 року виконавчим комітетом Уманської міської ради прийнято рішення №289 «Про демонтаж тимчасових споруд на території м.Умань, встановлених з порушенням законодавства», яким затверджено перелік тимчасових споруд, що підлягають знесенню (демонтажу), зокрема, № Акта 000009 від 20 вересня 2016 року опис об'єкта - дерев'яна ТС, виконана з бруса, має два поверхи, за адресою м.Умань, поруч з будинком по АДРЕСА_1, власник ОСОБА_2

Згідно п.3 вищезазначеного рішення власникам (користувачам) ТС надано 10 днів для добровільного виконання рішеня про демонтаж.

Листом відділу житлово-комунального господарства Уманської міської ради від 30 жовтня 2016 року №1438/09 «Про демонтаж тимчасової споруди» позивача повідомлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 27 жовтня 2016 року №289 «Про демонтаж тимчасових споруд на території м.Умань, встановлених з порушенням законодавства» тимчасова споруда біля будинку АДРЕСА_1 підлягає знесенню (демонтажу). Позивачу необхідно в десятиденний строк добровільно демонтувати тимчасову споруду, в іншому випадку знесення (демонтаж) буде здійснено відділом житлово-комунального господарства Уманської міської ради.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку щодо незаконності Порядку демонтажу незаконно встановлених споруд на території м.Умань, затвердженого рішенням Уманської міської ради від 17 червня 2016 року №3.26-13/7, та протиправності рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 27 жовтня 2016 року №289 в частині № Акта 000009 від 20 вересня 2016 року стосовно споруди, власником якої є позивач.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року №244 затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, який визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (п.1.1 Порядку).

Пунктом 1.3 Порядку визначено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Згідно п.1.7 наведеного Порядку розміщення окремих ТС здійснюється згідно з цим Порядком.

Пунктами 2.1-2.7 цього Порядку передбачено, що підставою для розміщення ТС є паспорт прив'язки ТС (додаток 1).

Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.

До заяви додаються:

графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 кресленнями контурів ТС з прив'язкою до місцевості;

реквізити замовника (найменування, П. І. Б., адреса, контактна інформація).

Цей перелік документів є вичерпним.

Відповідність намірів щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС (у разі її наявності), будівельним нормам визначає відповідний орган з питань містобудування та архітектури, який утворено у складі виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації, протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.

У разі відсутності у складі відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради органу з питань містобудування та архітектури відповідність намірів щодо місця розташування ТС на території сільської, селищної, міської ради визначає орган з питань містобудування та архітектури відповідної районної державної адміністрації за територіальною належністю. У такому випадку строк розгляду заяви становить п'ятнадцять робочих днів.

Про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС (у разі її наявності), будівельним нормам замовник повідомляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури письмово протягом трьох робочих днів з дня такого визначення відповідності намірів або замовнику надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення ТС.

Для оформлення паспорта прив'язки замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив'язки ТС, до якої додає:

схему розміщення ТС (додаток 1);

ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС), які виготовляє суб'єкт господарювання, що має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1);

схему благоустрою прилеглої території, складену замовником або суб'єктом підприємницької діяльності, який має відповідну ліцензію, архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів України»;

технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж.

Зазначені документи замовником отримуються самостійно.

Паспорт прив'язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 вересня 2016 року позивач звернувся до міського голови м.Умань з відповідною заявою щодо надання йому дозволу на розміщення тимчасових споруд, до якої ним було додано передбачений п.2.3 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності вичерпний перелік документів.

Однак, з матеріалів справи не вбачається, що у передбачений п.п.2.4-2.5 Порядку строк позивача було письмово повідомлено про визначення відповідності намірів щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС, або надано аргументовану відмову щодо реалізації намірів розміщення ТС.

Представник апелянта зазначив, що позивач був повідомлений про прийняте рішення за його заявою у встановлений законодавством строк, однак всупереч ч.2 ст.71 КАС України жодних доказів на підтвердження наведених обставин до суду надано не було.

В матеріалах справи наявна копія листа відділу архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради від 23 вересня 2016 року №746, який складений у відповідь на заяву ОСОБА_2 від 07 вересня 2016 року №Т-1086/02, однак він також не містить ні визначення відповідності намірів щодо місця розташування ТС, ні аргументованої відмови. Хоча даний лист датовано 23 вересня 2016 року, однак в матеріалах справи відсутні докази вручення вказаного листа позивачу в зазначений термін, що також свідчить про пропуск передбаченого п.п.2.4-2.5 Порядку строку.

Крім того, ч.3 ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачає, що розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

В силу ч.2 ст.21 вищезазначеного Закону до малих архітектурних форм, як елементів декоративного чи іншого оснащення об'єкта благоустрою, належать, зокрема, альтанки, павільйони, навіси. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об'єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Частинами 1, 5, 7 ст.261 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що порушення об'єктів благоустрою, пов'язане з виконанням суб'єктами господарювання земляних та ремонтних робіт, здійснюється на підставі дозволу на порушення об'єктів благоустрою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, крім випадків, встановлених абзацами другим - четвертим частини першої цієї статті.

Дозвіл видається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

У разі якщо в установлений частиною п'ятою цієї статті строк не видано дозвіл або відмову в його видачі, право виконання на об'єкті благоустрою земляних та ремонтних робіт виникає на десятий робочий день з дня закінчення зазначеного строку, а дозвіл вважається виданим.

Таким чином, враховуючи, що позивачем було подано до виконавчого органу Уманської міської ради заяву із визначеними п.2.3 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності документами, перелік яких є вичерпним, а відповідного повідомлення про відповідність намірів щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС, будівельним нормам або аргументованої відмови щодо реалізації намірів розміщення ТС позивачу у визначений законодавством строк надано не було, дії виконавчого комітету Уманської міської ради суперечать вимогам Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, порушують права позивача на своєчасне та у відповідності до вимог законодавства оформлення паспорта прив'язки або оскарження відмови відповідача, а також перешкодають здійсненню ОСОБА_2 передбаченої в заяві діяльності.

В подальшому виконавчим комітетом Уманської міської ради прийнято рішення від 27 жовтня 2016 року №289 «Про демонтаж тимчасових споруд на території м.Умань, встановлених з порушенням законодавства», яким затверджено перелік тимчасових споруд, що підлягають знесення (демонтажу), зокрема, № Акта 000009 від 20 вересня 2016 року опис об'єкта - дерев'яна ТС, виконана з бруса, має два поверхи, за адресою м.Умань, поруч з будинком по АДРЕСА_1, власник ОСОБА_2

В той же час, ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об'єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об'єкта здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, об'єкти самочинного будівництва підлягають знесенню виключно за рішенням суду.

Апелянти стверджуються, що споруда за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є позивач, є тимчасовою спорудою, а тому до неї не можуть застосовуватися норми ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

В той же час, згідно законодавчого визначення тимчасової споруди - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту, яка може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру.

В той же час, з графічних матеріалів, наявних в матеріалах справи, копії акту про обстеження та фотофіксацію тимчасової споруди з порушенням законодавства №000009 від 20 вересня 2016 року, копії рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 27 жовтня 2016 року №289, вбачається, що споруда за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є позивач, має два поверхи.

Таким чином, наведена споруда не підпадає під визначення тимчасової споруди, яке наведене в Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» та наказі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року №244, а тому твердження апелянтів щодо відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є необґрунтованими.

Крім того, з Положення про виконавчий комітет Уманської міської ради (нова редакція), затвердженого рішенням міської ради від 19 лютого 2016 року №2.4-7/7, вбачається, що до повноважень виконавчого комітету не віднесено прийняття рішень про демонтаж тимчасових споруд, встановлених з порушенням законодавства.

Апелянти зазначають, що відповідними повноваженнями щодо прийняття рішення про демонтаж тимчасових споруд, встановлених з порушенням законодавства, виконавчий комітет Уманської міської ради наділений згідно пп.7 п.«а» ч.1 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

В той же час, згідно пп.7 п.«а» ч.1 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Повноваження сільських, селищних і міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів визначені також ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», згідно ч.2 якої до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить: 1) забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 2) організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях; 3) організація місць відпочинку для населення; 4) затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів; 5) здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об'єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об'єктів тощо; 6) визначення місць стоянок транспортних засобів та майданчиків для паркування на об'єктах благоустрою; 7) визначення графіків роботи зовнішнього освітлення території; 8) визначення на об'єктах благоустрою місць розміщення громадських вбиралень; 9) залучення на договірних засадах коштів і матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 10) визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення в утриманні об'єктів благоустрою; 11) визначення в установленому порядку розміру відшкодувань юридичними та фізичними особами за забруднення довкілля та інші екологічні збитки, спричинені порушенням законодавства у сфері благоустрою та охорони навколишнього природного середовища; 12) інформування населення про здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 13) участь у проведенні щорічного всеукраїнського конкурсу «Населений пункт найкращого благоустрою і підтримки громадського порядку»; 14) видача дозволу на порушення об'єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 27 жовтня 2016 року №289 «Про демонтаж тимчасових споруд та території м.Умань, встановлених з порушенням законодавства», яким затверджено перелік тимчасових споруд, що підлягають знесення (демонтажу), в частині № Акта 000009 від 20 вересня 2016 року опис об'єкта - дерев'яна ТС, виконана з бруса, має два поверхи, за адресою м.Умань, поруч з будинком по АДРЕСА_1, власник ОСОБА_2, є таким, що прийнято не на підставі, у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені законодавством України, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Частинами 1, 3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону.

Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.59 наведеного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Згідно ч.12 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Статтею 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», який визначає правові та організаційні засади реалізації державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, визначено, що регуляторний акт - це: прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом; регуляторний орган - Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, інший державний орган, центральний орган виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також посадова особа будь-якого із зазначених органів, якщо відповідно до законодавства ця особа має повноваження одноособово приймати регуляторні акти. До регуляторних органів також належать територіальні органи центральних органів виконавчої влади, державні спеціалізовані установи та організації, некомерційні самоврядні організації, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо ці органи, установи та організації відповідно до своїх повноважень приймають регуляторні акти; розробник проекту регуляторного акта - регуляторний орган або інший орган, установа, організація, особа чи група осіб, що уповноважені розроблювати або організовувати, спрямовувати та координувати діяльність з розроблення проекту регуляторного акта.

Статтею 4 наведеного Закону передбачено, що принципами державної регуляторної політики є: доцільність - обґрунтована необхідність державного регулювання господарських відносин з метою вирішення існуючої проблеми; адекватність - відповідність форм та рівня державного регулювання господарських відносин потребі у вирішенні існуючої проблеми та ринковим вимогам з урахуванням усіх прийнятних альтернатив; ефективність - забезпечення досягнення внаслідок дії регуляторного акта максимально можливих позитивних результатів за рахунок мінімально необхідних витрат ресурсів суб'єктів господарювання, громадян та держави; збалансованість - забезпечення у регуляторній діяльності балансу інтересів суб'єктів господарювання, громадян та держави; передбачуваність - послідовність регуляторної діяльності, відповідність її цілям державної політики, а також планам з підготовки проектів регуляторних актів, що дозволяє суб'єктам господарювання здійснювати планування їхньої діяльності; прозорість та врахування громадської думки - відкритість для фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань дій регуляторних органів на всіх етапах їх регуляторної діяльності, обов'язковий розгляд регуляторними органами ініціатив, зауважень та пропозицій, наданих у встановленому законом порядку фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями, обов'язковість і своєчасність доведення прийнятих регуляторних актів до відома фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань, інформування громадськості про здійснення регуляторної діяльності.

Рішенням Уманської міської ради від 17 червня 2016 року №3.26-13/7 затверджено Порядок демонтажу незаконно встановлених споруд на території м.Умань.

Відповідно до переліку діючих регуляторних актів Уманської міської ради та виконавчого комітету станом на 01 січня 2017 року, наведене рішення Уманської міської ради віднесено до регуляторних актів.

Згідно п.1 р.ІІ Порядку демонтажу незаконно встановлених споруд на території м.Умань, демонтажу підлягають незаконно встановлені тимчасові споруди для здійснення господарської діяльності, а відповідна земельна ділянка - поверненню та приведенню в попередній стан у разі, зокрема, відсутності паспорта прив'язки ТС, інших дозвільних документів; закінчення, скасування дозволу на встановлення ТС.

В той же час, перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності затверджено Законом України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності», в якому відсутній дозвіл на встановлення ТС, а тому він не є документом дозвільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: 1) затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; 2) затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; 3) створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); 4) визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об'єктів благоустрою.

Законодавством України не передбачено повноважень органів місцевого самоврядування щодо затвердження порядків, положень чи будь-яких інших документів, які регламентують проведення демонтажу встановлених споруд.

Таким чином, рішення Уманської міської ради сесії від 17 червня 2016 року №3.26-13/7 не узгоджується з принципами державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, визначеними Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Аналогічні висновки викладені в листі Державної регуляторної служби України від 03 березня 2017 року вих.№1352/0/20-17, яким рекомендовано Уманській міській раді скасувати зазначене рішення.

В той же час, Уманською міською радою всупереч ч.2 ст.71 КАС України не доведено правомірності, обґрунтованості та законності рішення від 17 червня 2016 року №3.26-13/7, зокрема, не підтверджено дотримання порядку розробки, розгляду, прийняття та оприлюднення, що встановлений Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання незаконним Порядку демонтажу незаконно встановлених споруд на території м.Умань, затвердженого рішення Уманської міської ради від 17 червня 2016 року №3.26-13/7, враховуючи його невідповідність чинному законодавству України.

Крім того, враховуючи, що позивачем було подано до виконавчого органу Уманської міської ради заяву із визначеними п.2.3 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності документами, перелік яких є вичерпним, а відповідного повідомлення про відповідність намірів щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС, будівельним нормам або аргументованої відмови щодо реалізації намірів розміщення ТС позивачу у визначений законодавством строк надано не було, судом першої інстанції обґрунтовано, з метою захисту та відновлення прав позивача, зобов'язано відповідачів вирішити питання щодо розміщення дерев'яної ТС, виконаної з бруса, має два поверхи, АДРЕСА_1, власник ОСОБА_2, зазначеної в переліку ТС, що підлягають знесенню (демонтажу), який затверджений рішенням виконавчого комітету 27 жовтня 2016 року №289.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на пропущення позивачем строку звернення до суду із вимогою щодо оскарження рішення Уманської міської ради від 17 червня 2016 року №3.26-13/7 з таких підстав:

Згідно ч.ч.1, 2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В той же час, спірне рішення стало впливати на правовідносини, що склались між сторонами, з моменту прийняття на його підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 27 жовтня 2016 року №289 «Про демонтаж тимчасових споруд та території м.Умань, встановлених з порушенням законодавства», яке стосується прав позивача.

Таким чином, враховуючи, що з заявою про збільшення позовних вимог в частині скасування рішення Уманської міської ради від 17 червня 2016 року №3.26-13/7 позивач звернувся 30 січня 2017 року, в той час, як про порушення своїх прав оскаржуваним рішенням він дізнався з рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 27 жовтня 2016 року №289, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не пропущено передбачений ст.99 КАС України шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянтів не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційні скарги Уманської міської ради Черкаської області, виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області - залишити без задоволення.

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 31 липня 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Мельничук В.П.

Лічевецький І.О.