Справа № 2-а/609/43/16,609/2073/16-а
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року № 876/1201/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Ільчишин Н.В., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, яким просила визнати протиправними дії відповідача щодо зупинення виплати їй пенсії по інвалідності та зобов'язати відповідача поновити їй виплату пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 01.04.2015 року.

Постановою Шумського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2016 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що з 01.06.2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» правові підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відсутні.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що суд порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Законом України від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01.04.2015 року, внесено зміни, зокрема, до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». ОСОБА_1 отримувала пенсію по інвалідності як інвалід ІІІ групи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і станом на 01.04.2015 року працювала на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», а тому з цього часу відповідно до зазначеного Закону їй пенсія правомірно не виплачувалась.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, з 10.10.2007 року їй було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати на посаді судді Кременецького районного суду Тернопільської області.

З 01.04.2015 року Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області зупинило виплату пенсії ОСОБА_1

На звернення позивача від 13.10.2016 року відповідач листом від 27.10.2016 року № 2778/02 року роз'яснив, що виплату пенсії зупинено на підставі Закону України від 02.03.2015 №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», а тому підстави для поновлення виплати пенсії відсутні.

Колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність оскаржуваних дій відповідача та наявність підстав для зобов'язання його поновити виплату пенсії позивачу, виходячи з наступного.

З 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким було внесено зміни, зокрема, до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і було встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Також п. 5 Прикінцевих положень цього Закону було передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Станом на 01.06.2015 року вказаний Закон був чинним і зазначені вище його положення не були визнані неконституційними.

Разом з тим, враховуючи, що до 01.06.2015 року не було прийнято закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що з 01.06.2015 року особи, які працюють на посадах, стаж роботи на яких дає право на призначення пенсії, зокрема, згідно із Законом України «Про судоустрій і статус суддів», втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного Закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». А як зазначено вище, пенсія по інвалідності була призначена ОСОБА_1 саме відповідно до цього Закону.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, наведеною в постанові від 24.05.2016 року № 333/6710/15-а, а відповідно до положень ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Крім того, колегія суддів враховує, що рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 у справі № 1-8/2016, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення: частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII; абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII; пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Таким чином, вказаним рішенням Конституційний Суд України визнав неконституційною заборону виплати з 01.04.2015 року пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які працюють на окремих посадах, у тому числі на посадах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів». При цьому, у вказаному рішенні Конституційним Судом України визнано зазначені нормативно-правові акти як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Водночас, з врахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про правомірність дій Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності у квітні і травні 2015 року, в цей період пенсія позивачу не виплачувалась відповідно до норм чинного на той час законодавства.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає частковому скасуванню, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, а також суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області задовольнити частково.

Постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2016 року у справі № 609/2073/16-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у поновленні ОСОБА_1 виплати пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Кременецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області поновити з 01 червня 2015 року виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Н. В. Ільчишин
В. В. Святецький
Постанова складена в повному обсязі 02.08.2017 року