Справа № 753/4546/17
Суддя: Кириченко Н. О.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4546/17
провадження № 2-а/753/269/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2017 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Кириченко Н.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Лівобережного об"єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Лівобережного об"єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити дії, в якому просила суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Лівобережного об"єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років та зобов"язати Лівобережне об"єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.01.2016 року перерахунок розміру призначеної пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.20191 року (в редакції чинній на час призначення пенсії) на підстав її заяви, документів пенсійної справи, довідки Національної академії прокуратури України № 24/90 - вих.17 від 21.03.2017 року про заробітну плату з розрахунку 80% від суми місячного заробітку та здійснити виплату перерахованої пенсії, а також виплату недоплаченої різниці між фактично отриманою та перерахованою пенсією, без обмеження граничного розміру пенсії.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено про те, що вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва та з жовтня 2013 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 «Про прокуратуру» в розмірі 80 відсотків від суми місячної заробітної.

Кабінет Міністрів України своєю постановою від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» підвищив заробітну плату прокурорам, тобто настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсій.

Ураховуючи викладене, вона звернулась до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років згідно з довідкою Національної академії прокуратури України від 02.09.2016 року. За результатами розгляду її заяви у проведенні перерахунку пенсії відмовлено з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015, відповідно до якого з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до спеціальних законів (лист № 12293/14/К-808/1 від 07.09.2016).

Зазначене рішенням Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві позивачем оскаржено до Пенсійного фонду України, яким відповідну скаргу надіслано за належністю до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

За результатами розгляду скарги Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві рішення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в задоволенні заяви щодо перерахунку призначеної мені пенсії за вислугу років залишено без змін.

Вважає вищенаведені рішення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в перерахунку призначеної раніше пенсії такими, що не відповідають чинному законодавству та порушують її право на пенсійне забезпечення, гарантоване ст. 43 Конституції України.

У запереченнях на позовну заяву представником Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зазначено проте, що позовні вимоги Управління не визнає, оскільки п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання/призначаються відповідно до законів Україні «Про державну службу», «Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв'язку з викладеним, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. На сьогодні відсутні будь-які рішення суду щодо визнання норм Законів України «Про прокуратуру» нечинними та такими, що не відповідають Конституції України. Тому, норми діють і перерахунок пенсії можливий тільки при прийнятті відповідного рішення Кабінетом Міністрів України, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Також зазначив про те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIIІ від 24.12.2015 року, вказано, що у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740,00 грн., такі самі зміни було внесено і в 2017 р. Зокрема, законодавством скасовано право на перерахунок призначених пенсій працівникам прокуратури, а Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених працівникам пенсій працівникам прокуратури не визначено, відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

А тому правових підстав для задоволення позовних вимог немає.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення.

Суддя, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно із частиною тринадцятою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року (надалі - Закон №1789-ХІІ), держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувалися у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадився з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з тим, Законом України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

15 липня 2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII згідно Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення Закону №1789-ХІІ, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51 2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (06.09.2016 року) частини тринадцята та вісімнадцята статі 50-1 Закону №1789-ХІІ, які визначали право на перерахунок пенсій працівникам прокуратури, втратили чинність, у зв'язку з чим, суддя вважає, що законодавчо визначені підстави для такого перерахунку з цього часу є відсутніми.

Закон №1697-VII не містить аналогічної норми, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 05.12.2016 року (справа №К/800/33159/16).

Згідно частини двадцятої ст. 86 Закону №1697-VII (чинної на час виникнення спірних правовідносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Проте, Кабінетом Міністрів України ні умови, ні порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України не визначено, і відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

За таких обставин, враховуючи вищевказані норми, суддя вважає, що з 15.07.2015 року законодавчо встановлені підстави та умови для перерахунку пенсій працівникам прокуратури відсутні, у зв'язку з чим підстав для перерахунку пенсій немає.

Норми законодавства, якими не встановлено право на перерахунок призначених прокурорам пенсій на час розгляду даної адміністративної справи є чинними і не визнані неконституційними.

При цьому суддя звертає увагу позивача на те, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії працівника прокуратури, яку він отримував до цього, а тому відмова у перерахунку пенсії не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Натомість, в даному випадку, Законом України від 28.12.2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" скасовано таке право (на перерахунок вже призначених пенсій працівникам прокуратури).

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

У правовій позиції Європейського суду з прав людини, викладеній в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 року, Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Пунктом 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116). У Рішенні від 2 березня 1999 року №2-рп/99 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивачу на підставі довідкиНаціональної академії прокуратури України № 24/90 - вих.17 від 21.03.2017 року та відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, чинній на момент призначення пенсії.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 22 Конституції України, ст.ст. 50-1, 86 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 9, 10, 11, 69-71, 86, 94, 99, 158-163, 183-2, 185-187, 254 КАС України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Лівобережного об"єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського адміністративного апеляційного суду через протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: