Справа № 805/4333/16-а
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 р. Справа №805/4333/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Арестової Л.В.,

при секретарі судового засідання Лопушансьому Л.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_2,

першого відповідача - Гаркуши О.І.,

представника другого відповідача - Гаркуши О.І.,

представника третього відповідача - Гаркуши О.І.,

представника третьої особи (1) - Кубаткіна К.С.,

представника третьої особи (2) - Ларіна Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації Гаркуши Олександра Івановича,

Комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації,

Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, -

Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації,

Донецька обласна державна адміністрація,

про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним до голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації Гаркуши Олександра Івановича, Комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, про визнання протиправним та скасування наказу від 04 листопада 2016 року № 68к "Про зміну підстав звільнення ОСОБА_2".

Позовна заява вмотивована незгодою позивача зі спірним наказом, оскільки він не подавав заву про звільнення або заяву про переведення на іншу посаду. Позивач зазначає, що він не давав незгоду на продовження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов. Крім того, позивач зазначає, що у спірному наказі невірно зазначена його посада.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 7 грудня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2017 року позов ОСОБА_2 до голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації Гаркуши Олександра Івановича, Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації та Донецька обласна державна адміністрація, про визнання протиправним та скасування наказу - задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано виданий головою комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації Гаркушею Олександром Івановичем наказ Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 04 листопада 2016 року №68к "Про зміну підстав звільнення ОСОБА_2".

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 6 червня 2017 року постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року скасована, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав залишення поза увагою доводів відповідача та ненадання їм відповідної правової оцінки у системному взаємозв'язку з іншими обставинами справи з приводу того, що Департамент з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, обґрунтовуючи правомірність оскаржуваного наказу від 04 листопада 2016 року № 68к "Про зміну підстав звільнення ОСОБА_2" вказував на ту обставину, що наказом Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 15 вересня 2016 року за № 23-к "Про скасування наказів від 10 серпня 2016 року №17-к, №18-к, №19-к" на підставі актів відсутності працівників на робочому місці від 16 серпня 2016 року та від 17 серпня 2016 року скасовано, зокрема, наказ від 10 серпня 2016 року №17к "Про призначення ОСОБА_2". До цього ж, суд касаційної інстанції зазначив, що не може повністю погодитися з висновком судів попередніх інстанцій, що позивач надав згоду на продовження проходження державної служби на новій посаді незалежно від його фактичних дій (бездіяльності) щодо подання необхідних документів до Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації або виконання службових обов'язків на новій посаді, з огляду на те, що позивачем зроблено напис на зворотному боці наказу Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 04 листопада 2016 року № 68к "Про зміну підстав звільнення ОСОБА_2" про незгоду на переведення. Вищім адміністративним судом зазначено, що доказами про відмову від продовження роботи може бути заява працівника, в якій він вказує про небажання продовжувати роботу на нових умовах, чи інші дані, які свідчать про не виконання покладених трудових обов'язків.

Ухвалою суду від 27 червня 2017 року справу прийнято до провадження та призначена до судового розгляду.

Ухвалою суду від 13 липня 2017 року до участі у справі залучено в якості третьої особи (2), яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача Донецьку обласну державну адміністрацію.

Протокольною ухвалою у судовому засіданні 13 липня 2017 року судом залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації.

В судовому засіданні 26 липня 2017 року позивач підтримав позов з підстав, визначених у ньому, крім цього, зауважив, що Департамент з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації не припинено, реорганізація фактично не відбулась, у зв'язку з чим його звільнення є незаконним. Позивач наполягав на його задоволенні у повному обсязі. Також зазначив про те, що він вже був звільнений наказом головою комісії Гаркушею О.І. від 05 серпня 2016 року № 65к "Про звільнення ОСОБА_2", у той час як спірним наказом його, фактично, звільнено повторно заднім числом.

Перший відповідач, який одночасно виступає представником другого та третього відповідача, у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав того, що обставини, які склались на момент звільнення позивача, створювали для останнього перешкоди щодо працевлаштування, оскільки позивач був не згоден на звільнення за переведенням. Прийняття спірного наказу створило умову для уникнення порушення зазначених прав позивача. Крім цього, позивач є фізичною особою-підприємцем, що суперечить подальшому проходженню позивачем державною служби. До цього ж, спірним наказом забезпечено виплату вихідної допомоги позивачу, що є сприятливим для останнього.

В матеріалах справи також містяться письмові заперечення Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, вмотивовані тим, що позивача повідомлено про зміну істотних умов державної служби та запропонована посада заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення Департаменту інформаційної та внутрішньої політики. Оскільки від позивача протягом 60 календарних днів не надійшло заява про звільнення або про переведення, позивача звільнено з займаної посади за переведенням до Департаменту інформаційної та внутрішньої політики для продовження проходження державної служби. 10 серпня 2016 року позивач ознайомився з наказом № 17к про призначення на посаду у Департаменті інформаційної та внутрішньої політики та на зворотному боці написав, що заяву на переведення в Департамент інформаційної та внутрішньої політики не писав. У зв'язку з наведеним відповідачем прийнято спірний наказ.

Крім того, у наданих письмових поясненнях Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 06 грудня 2016 року зазначено, що позивач не приступив до виконання своїх обов'язків у Департаменті інформаційної та внутрішньої політики. Посилаючись на ст. 43 Конституції України зазначає, що у Донецької обласної державної адміністрації та її посадових осіб відсутні повноваження примусити позивача приступити до виконання обов'язків в Департаменті інформаційної та внутрішньої політики. Відповідач вважає, що вказані обставини свідчать про незгоду позивача з запропонованою посадою.

Також зазначено, що у спірному наказі допущена технічна помилка щодо найменування посади позивача.

Представники третіх осіб у судовому засіданні також заперечували проти позову, просили суд відмовити в його задоволенні.

Крім цього, представником третьої особи (2) зазначено, що оскаржуване рішення прийнято в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом. Також, підтримав заперечення голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації Гаркуши О.І.

Заслухавши осіб, які беруть у справі, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

28 січня 2016 року головою Донецької обласної державної адміністрації, керівником Донецької обласної військово-цивільної адміністрації прийнято розпорядження № 54 "Про структуру обласної державної адміністрації", яким утворено Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, як самостійний структурний підрозділ облдержадміністрації шляхом злиття Департаменту з питань внутрішньої політики та Управління інформаційної політики та з питань преси Донецької обласної державної адміністрації. Департамент інформаційної та внутрішньої політики визначено правонаступником вказаного Управління та Департаменту з питань внутрішньої політики. Також зазначено, що Департамент з питань внутрішньої політики підлягає припиненню як юридична особа.

01 лютого 2016 року Департаментом з питань внутрішньої політики прийнято наказ № 14к "Про проведення заходів з реорганізації", за яким підлягає скороченню посада заступника начальника управління - начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації.

З вказаним наказом позивач ознайомився 01 лютого 2016 року, про що свідчить відповідний лист ознайомлення.

19 травня 2016 року позивач ознайомився з попередженням про зміну істотних умов державної служби заступника начальника управління - начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації.

Розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника Донецької обласної військово-цивільної адміністрації від 15 липня 2016 року № 600 затверджено персональний склад комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, за яким заступник директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації Гаркуша Олександр Іванович є головою цієї комісії.

27 липня 2016 року позивача ознайомлено з листом Департаменту інформаційної та внутрішньої політики від 26 липня 2016 року № 3/04.01-104-13, яким повідомлено, що у зв'язку з ненадходженням від ОСОБА_2 заяви про звільнення або про переведення на запропоновану посаду, він вважається таким, що погодився з запропонованою посадою заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення Департаменту інформаційної та внутрішньої політики. Також зазначено, що ОСОБА_2 просять надати до Департаменту інформаційної та внутрішньої політики пакет документів, необхідних для працевлаштування на запропонованій посаді.

27 липня 2016 року комісією з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації складено акт, за яким від позивача не надійшло заяви про звільнення або про переведення на запропоновану посаду та він вважається таким, що погодився з запропонованою посадою заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення Департаменту інформаційної та внутрішньої політики.

05 серпня 2016 року головою комісії Гаркушею О.І. видано наказ Департаменту з питань внутрішньої політики № 65 к "Про звільнення ОСОБА_2", за яким відповідно до ст. 43 Закону України "Про державну службу" звільнено ОСОБА_2, заступника начальника управління - начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, з займаної посади 05.08.2016 року за переведенням для продовження служби в Департаменті інформаційної та внутрішньої політики, згідно із ст.41 Закону України "Про державну службу". Позивач ознайомився з цим наказом 05.08.2016 року.

Також внесено відповідний запис у трудову книжку позивача БТ-ІІ №7660330.

10 серпня 2016 року прийнято наказ Департаменту інформаційної та внутрішньої політики №17к "Про призначення ОСОБА_2", яким позивача призначено на посаду заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення Департаменту інформаційної та внутрішньої політики за переведенням з Департаменту з питань внутрішньої політики. Цим наказом позивачу рекомендовано у строк до 15.08.2016 року прибути до Департаменту інформаційної та внутрішньої політики з трудовою книжкою та документами, необхідними для належного оформлення працевлаштування.

На зворотному боці вказаного наказу 10.08.2016 року позивач зазначив, що заяву на переведення в Департамент інформаційної та внутрішньої політики не писав та зазначив, що заборонив Гаркуші О.І. передавати його персональні дані в інші структури.

Представники відповідачів та третьої особи у судовому засіданні надали пояснення, за якими позивач не надав відповідні документи для працевлаштування та до виконання службових обов'язків не приступив.

Наказом Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 15 вересня 2016 року за № 23-к "Про скасування наказів від 10 серпня 2016 року №17-к, №18-к, №19-к" на підставі актів відсутності працівників на робочому місці від 16 серпня 2016 року та від 17 серпня 2016 року скасовано, зокрема, наказ від 10 серпня 2016 року №17к "Про призначення ОСОБА_2"

04 листопада 2016 року головою комісії Гаркушею О.І. видано спірний наказ Департаменту з питань внутрішньої політики № 68к "Про зміну підстав звільнення ОСОБА_2", за яким враховуючі, що протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби від ОСОБА_2 не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому частини четвертої статті 43 Закону України "Про державну службу", однак він не погодився із запропонованою йому посадою в Департаменту інформаційної та внутрішньої політики, змінено підстави звільнення позивача шляхом викладання пункту першого наказу Департаменту інформаційної та внутрішньої політики від 05 серпня 2016 року №65к "Про звільнення ОСОБА_2" в новій редакції наступного змісту: "ОСОБА_2 з посади начальника управління - начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації 05.08.2016 року у зв'язку з незгодою на проходження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов відповідно до пункту 6 частини першої статті 83 Закону України "Про державну службу". Позивач ознайомився з цим наказом 07.11.2016 року, про що зазначено на зворотному боці спірного наказу.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії наказу Департаменту з питань внутрішньої політики від 01.12 2016 року № 72к "Про внесення змін до наказу від 04.11.2016 № 68к" до спірного наказу внесено зміни шляхом зазначення належну посаду позивача "заступник начальника управління - начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації" замість неналежної "начальник управління - начальник відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації".

Не погодившись зі спірним наказом від 04 листопада 2016 року № 68к "Про зміну підстав звільнення ОСОБА_2" позивач звернувся до суду.

При прийнятті рішення у справі суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основним видом розпорядчих документів, які видаються керівниками державних підприємств, установ, організацій на правах єдиноначальності на підставі та на виконання чинних нормативно-правових актів, розпорядчих документів та директивних листів вищестоящих органів або за власною ініціативою чи ініціативою структурних підрозділів державних підприємств, установ, організацій є накази.

Загальні положення організації роботи з документами в установах незалежно від способу фіксації та відтворення інформації, яка міститься в документах, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік і контроль за виконанням встановлено нормами Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242 (далі - Типова інструкція з діловодства) та Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55 (щодо структури та змісту).

Відповідно до п. 84 Типової інструкції з діловодства накази видаються як рішення організаційно-розпорядчого чи нормативно-правового характеру. За змістом управлінської дії накази видаються з основних питань діяльності установи, адміністративно-господарських або кадрових питань.

Зазначені приписи щодо різновидів наказів містяться і у Переліку типових документів, що створюються під час діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 квітня 2012 року за № 571/20884, де вказано, що за змістом, строками зберігання та напрямками діяльності на державному підприємстві, в установі, організації видуваються накази: з основної діяльності; з кадрових питань (особового складу) (про прийняття на роботу, переведення, заохочення, звільнення, сумісництво працівників, про матеріальну допомогу, про надання відпусток тощо); з адміністративно-господарських питань.

Відповідно до п. 89 Типової інструкції з діловодства накази (розпорядження) підписуються керівником установи, а у разі його відсутності - посадовою особою, яка виконує його обов'язки. Після підписання наказу (розпорядження) зміни до нього вносяться лише шляхом видання нового наказу (розпорядження) про внесення змін.

Згідно п. 92 Типової інструкції з діловодства якщо наказом (розпорядженням) відміняється попередній розпорядчий документ, у розпорядчій частині зазначається пункт, який повинен починатися із слів: "Визнати таким, що втратив чинність,...". Зміни, що вносяться до наказу (розпорядження) оформляються окремим наказом (розпорядженням), який повинен мати такий заголовок: "Про внесення змін до наказу (розпорядження)..." із зазначенням дати, номера, назви виду розпорядчого документа, до якого вносяться зміни. Розпорядча частина наказу (розпорядження) починається з такого пункту: "1. Внести зміни до наказу (розпорядження)". Далі окремими підпунктами формулюються зміни до розпорядчого документа. Якщо зміни до розпорядчого документа оформляються на окремому аркуші (аркушах), в першому пункті розпорядчої частини наказу (розпорядження) зазначається: "1) Внести зміни до... (додаються)".

КЗпП України та Закон України "Про державну службу" також не встановлюють таких обмежень.

Враховуючи наведене суд вважає, що видавник спірного наказу наділений правом прийняття наказів про внесення змін до раніше прийнятих наказів.

Частиною 3 ст. 43 Конституції України встановлено, що використання примусової праці забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII) державний службовець може бути переведений на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

Згідно ч. 2 цієї ж статті переведення здійснюється лише за згодою державного службовця.

Частиною четвертою ст. 43 Закону України "Про державну службу" передбачено, що про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 60 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати. У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв'язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби. Якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.

Позивач у поданому до суду позові та у судовому засіданні наполягав на тому, що на зміну істотних умов праці не погоджувався.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється, зокрема, у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов (ст. 43 цього Закону).

Суд звертає увагу на те, що на зворотному боці наказу Департаменту інформаційної та внутрішньої політики від 10 серпня 2016 року № 17к "Про призначення ОСОБА_2", яким позивача призначено на посаду заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення Департаменту інформаційної та внутрішньої політики за переведенням з Департаменту з питань внутрішньої політики, позивач зазначив, що заяву на переведення в Департамент інформаційної та внутрішньої політики не писав та зазначив, що заборонив Гаркуші О.І. передавати його персональні дані в інші структури.

Представники відповідачів та третьої особи у судовому засіданні надали пояснення, за якими позивач не надав відповідні документи для працевлаштування та до виконання службових обов'язків не приступив.

Крім цього, як встановлено судом, наказом Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 15 вересня 2016 року за № 23-к "Про скасування наказів від 10 серпня 2016 року № 17-к, № 18-к, № 19-к" на підставі актів відсутності працівників на робочому місці від 16 серпня 2016 року та від 17 серпня 2016 року скасовано, зокрема, наказ від 10 серпня 2016 року № 17к "Про призначення ОСОБА_2" - так позивач не надавав відповідні документи для працевлаштування та до виконання службових обов'язків не приступав.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що волевиявлення позивача щодо небажання проходження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов - є зрозумілим та таким, що, зокрема, висловлено ним у судовому засіданні а також підтверджено у письмовій формі шляхом зазначення про це на зворотному боці наказу Департаменту інформаційної та внутрішньої політики від 10 серпня 2016 року № 17к "Про призначення ОСОБА_2".

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що позивач висловив незгоду на проходження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов

Такий висновок суду узгоджується з викладеним Вищім адміністративним судом України в ухвалі від 6 червня 2017 року в якості підстав для скасування постанови Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у справі № 805/4333/16-а.

У ч. 5 ст. 227 КАС України, якою визначено підстави для скасування судових рішень судом касаційної інстанції з направленням справи для продовження розгляду або на новий розгляд, закріплено, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що він вже був звільнений наказом голови комісії Гаркуши О.І. від 05 серпня 2016 року № 65к "Про звільнення ОСОБА_2", у той час як спірним наказом його, фактично, звільнено повторно заднім числом, - з огляду на те, що спірний наказ не містить у собі безпосередньо положень щодо звільнення. Ним лише внесено зміни до раніше прийнятого відповідачем наказу від 05 серпня 2016 року № 65к "Про звільнення ОСОБА_2". Повноваження відповідача на прийняття наказу про внесення змін до іншого, раніше прийнято наказу, судом підтверджено.

Також суд відхиляє доводи позивача про те, що Департамент з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації не припинено, реорганізація фактично не відбулась, у зв'язку з чим його звільнення є незаконним, - з підстав того, що в межах даної справи не вирішується питання правомірності звільнення позивача, здійсненого наказом голови комісії Гаркуши О.І. від 05 серпня 2016 року № 65к, а також правомірність наказів та розпоряджень про зміну структури Донецької обласної державної адміністрації і, зокрема, реорганізацію Департаменту внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі з боку органів державної влади.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи встановлені судом обставини, беручі до уваги приписи ст.ст. 2, 71, 72, 86 КАС України, суд дійшов висновку про доведеність відповідачами правомірності спірного наказу.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, ст. 7-11, ст. 69-72, ст. 86, ст. 122 - 154, ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації Гаркуши Олександра Івановича, Комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, Донецька обласна державна адміністрація, про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений та підписний у відповідності з ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Арестова Л.В.