Справа № 804/4507/17
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2017 р. Справа № 804/4507/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук Борисенко Н.В.
при секретарі Кухар В.В.
представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпрометиз" до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення, -
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зазначене податкове повідомлення-рішення, на думку позивача, є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки воно не ґрунтується на законі та прийняте податковим органом без достатніх на те правових підстав.
Ухвалою суду від 14.07.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №804/4507/17 та справу призначено до розгляду у судовому засіданні.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 21.06.2017 по 23.06.2017 службовою особою Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС на підставі наказу від 02.06.2017 №1231 виданого Офісом великих платників податків ДФС згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України проведена документальна невиїзна перевірка ПАТ «Дніпрометиз» з питання правильності визначення відємного значення обєкту оподаткування з податку на прибуток за декларацією за 2016 рік.
За результатами перевірки було складено акт №63/10/28-46-05393145 від 23.06.2017, яким встановлено порушення статті 140.3 статті 140 ПК України в частині неправомірного зменшення фінансового результату за рядком 3.2.1 додатку РІ в декларації за 2016 рік на суму пятивідсоткового залишку суми нарахованих процентів на боргові зобовязання попереднього періоду в сумі 435 310 грн., чим завищено суму відємного значення обєкту оподаткування на 435 310 грн.
Зазначене податкове повідомлення - рішення позивач вважає неправомірним, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом про його скасування.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд зазначає наступне.
Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 39 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Статтею 36 Податкового кодексу України визначено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Згідно зі статтею 37 Податкового кодексу України підставами для припинення податкового обов'язку є його виконання, скасування податкового обов'язку у передбачений законодавством спосіб. Виконанням податкового обов'язку (пункт 38.1) визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до статті 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися.
З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Дніпрометиз» у попередніх податкових періодах було укладено договори позики з пов'язаними (афілійованими) компаніями - нерезидентами: Varndell Limited (Республіка Кіпр) - від 01.02.2010 № 272/10, Lybica Holding B.V. (Нідерланди) - від 13.08.2012 № 898/12 й від 17.07.2013 № 667/13.
Взаємовідносини сторін за цими договорами й обґрунтованість урахування позивачем своїх боргових зобов'язань за цими договорами в бухгалтерському обліку були предметом іншої документальної перевірки відповідача із оформленням акту від 02.12.2016 № 197/28-01-14-05393145, на який відповідач посилається в
Акті перевірки. При цьому Відповідач зазначає, що за результатами такої перевірки в цій частині порушень податкового законодавства зі сторони позивача виявлено не було, а було визначено показники витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток, і встановлено, що на формування цих показників мало вплив включення позивачем до їх складу відсотків за користування кредитними коштами.
Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що ПАТ «Дніпрометиз» 02.02.2017 було подано уточнюючу декларацію з податку на прибуток за 2015 рік, в якій за рядком 3.2.1 додатку РІ було віднесено до зменшення фінансового результату такі невраховані ним в 2013 і 2014 роках проценти, зменшені на 5 %, що становить 435310,02 грн. за період 2013-2014 років в сумі 8270890 грн. Зазначений п'ятивідсотковий залишок таких неврахованих в 2015 році процентів в сумі 435310 грн. позивачем було віднесено до зменшення фінансового результату за рядком 3.2.1 додатку РІ декларації з податку на прибуток за 2016 рік.
Відповідно до статті 140.2. ПК України для платника податку, у якого сума боргових зобовязань, визначених в пункті 140.1 цієї статті, що виникли за операціями з повязаними особами нерезидентами, перевищує суму власного капіталу більш ніж в 3, 5 рази (для фінансових установ та компаній, що займаються виключно лізинговою діяльністю, більш ніж в 10 разів), фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму перевищення нарахованих у бухгалтерському обліку процентів за кредитами, позиками та іншими борговими зобовязаннями, що виникли за операціями з повязаними особами нерезидентами, над 50 відсотками суми фінансового результату до оподаткування, фінансових витрат та суми амортизаційних відрахувань за даними фінансової звітності звітного податкового періоду, в якому здійснюється нарахування таких процентів.
Сума боргових зобовязань, що виникли за операціями з повязаними особами нерезидентами, та власного капіталу для цілей цього пункту визначається як середнє арифметичне значень боргових зобовязань, що виникли за операціями з повязаними особами нерезидентами, та власного капіталу на початок та кінець звітного податкового періоду з урахуванням процентів, зазначених у пункті 140.3 цієї статті.
Відповідно до ст. 140.3. ПК України проценти, які перевищують суму обмеження, визначеного пунктом 140.2 цієї статті, які збільшили фінансовий результат до оподаткування, зменшують фінансовий результат до оподаткування майбутніх звітних податкових періодів у сумі, зменшеній щорічно на 5 відсотків від суми процентів, що залишилися не врахованими у зменшення фінансового результату до оподаткування, з урахуванням обмежень, встановлених пунктом 140.2 цієї статті.
Отже, п. 140.3 ст. 140 ПКУ до 01.01.2017 дозволяє платникові податків щорічно зменшувати свій фінансовий результат до оподаткування на суму залишку неврахованих в податковому обліку минулих років процентів внаслідок перевищення обмежень, встановлених п. 140.2 ст. 140 ПКУ і яка неврахована сума процентів, залишок, в свою чергу, повинна бути зменшена щорічно на 5 % - до повного погашення суми таких процентів.
Суд зазначає, що позивач визнає, що ним при зменшенні свого фінансового результату до оподаткування за 2016 рік було допущено помилку - залишок таких неврахованих в податковому обліку минулих років процентів не було ним зменшено на 5 %, як того вимагає п. 140.3 ст. 140 ПКУ, тож оскаржувана частина ППР становить (з округленням до цілих): 435310 грн. - 5 % = 413545 грн.
Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення в цілому у визначеній вимогою сумі податкового боргу в порядку частини 2 статті 71 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Дніпрометиз" до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 04 серпня 2017 року.

Суддя ОСОБА_3