Справа № 739/322/16-а
Суддя: Іващенко А. І.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 739/322/16-а
Номер провадження 2-а/739/33/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року м. Новгород-Сіверський

Н-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді: Іващенка А.І. секретаря: Неживець К.В. за участю: позивача ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2 представника відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Новгород-Сіверський адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області про визнання рішення протиправним та його скасування, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області (далі відповідач) про визнання рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним та його скасування, зобовязання призначити та виплачувати пенсію з 28 жовтня 2015 року. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги уточнив та просив суд визнати неправомірними дії Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області щодо відмови в зарахуванні періоду з 22.08.1992 року по 11.07.1997 року до пільгового стажу за Списком №2 для обрахування та призначення пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах та зобов'язати Новгород-Сіверське обєднане управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області зарахувати йому період його роботи з 22.08.1992 року по 11.07.1997 року до пільгового стажу за Списком №2, для обрахування та призначення пенсії пільгових умовах . Свої позовні вимоги мотивує тим, що він у період з 11 березня 1985 року по 11 липня 1997 року працював водієм великовагового автомобіля, яким вивозив вугілля та інші породи з вугільного розрізу, що відбувалося в умовах крайньої Півночі Російської Федерації у звязку з чим має право на пенсію з відповідним зниженням необхідного віку на пять років, тобто при досягненні 55 років. 28 жовтня 2015 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою про призначення пенсії додавши до заяви відповідні підтверджуючі документи. 02 лютого 2016 року отримав від відповідача листа про те, що частину трудового стажу у період з 22 серпня 1992 року по 11 липня 1997 року йому не зараховано до пільгового трудового стажу, оскільки не надано документів про проведення атестації робочих місць за вказаний період. Вказане рішення вважає протиправним та з посиланням на положення законодавства зазначає, що несвоєчасне або неналежне проведення атестації робочих місць чи не проведення роботодавцем такої атестації не може бути підставою для позбавлення особи права на соціальний захист щодо надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та відповідачем не взято до уваги Угода між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн яка була підписана та набула чинності 14.01.1993 року. Справа розглядалась неодноразово. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити повністю та пояснив, що позивач з 1985 по 1997 рік працював на посадах, які надають право на призначення йому пенсії на пільгових умовах, на території Російської Федерації і відповідно до міждержавних угод такий стаж роботи має визнаватися та враховуватися на території України. Вимогу відповідача щодо надання документів які підтверджують атестацію робочих місць, на яких працював позивач, вважає необґрунтованою, оскільки на території Російської Федерації проведення такої атестації є обовязковим лише з 2007 року, отже позивач позбавлений можливості надати документи, що підтверджують атестацію його робочих місць з 1992 по 1997 рік, більш того відповідачем не взято до уваги відповідні положення Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн яка була підписана та набула чинності 14.01.1993 року. Представник відповідача у судовому засіданні висловилася проти задоволення позову з підстав, викладених у запереченнях проти позову, при цьому пояснив, що позивач дійсно звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах, оскільки він у період з 1985 року по 1997 рік працював на посадах, як надають таке право, на території Російської Федерації в умовах крайньої півночі. При цьому в Україні з 1992 року законодавством було передбачено обовязкову атестацію вказаних посад, тому для зарахування відповідного стажу роботи після 1992 року необхідне підтвердження атестації відповідних посад. Позивачем не було надано документів, які б підтверджували атестацію займаних ним посад з 1992 року по 1997 рік, тому в призначені пенсії на пільгових умовах позивачу було відмовлено та не зараховано цей період у пільговий час. Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 28 жовтня 2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 5). Згідно листа Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 02 лютого 2016 року періоди роботи позивача водієм великовагового автомобіля, зайнятого на вивезенні вугілля і порід з вугільного розрізу з 11 березня 1985 року по 29 грудня 1986 року, з 18 лютого 1987 року по 25 грудня 1987 року, з 17 січня 1988 року по 30 червня 1992 року та з 14 липня 1992 року по 21 серпня 1992 року зараховані до пільгового стажу. При цьому період роботи з 22 серпня 1992 року по 11 липня 1997 року на посаді водія великовагового автомобіля на вивезенні вугілля і породи з вугільного розрізу не зарахований до пільгового стажу, оскільки відсутні документи про проведення атестації робочих місць (а.с. 6). Наявність у позивача вказаного стажу роботи підтверджується довідками ОАО «Норильский горно-металлургический комбинат имени ОСОБА_4» від 12 лютого 2014 року, записами в трудовій книжці позивача та трудовим договором, відповідно до яких позивач працював на «Норильском горно-металлургическом комбинате имени ОСОБА_4» водієм великовагового автомобіля, зайнятого на вивезенні вугілля з вугільного розрізу у період з 11 березня 1985 року по 31 грудня 1991 року в цехах і на виробництвах, передбачених у списку №2 розділу 1 «Гірничі роботи», підрозділ 1а «Роботи на поверхні шахт та рудників», затвердженого ОСОБА_5 Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, та в якості водія великовагового автомобіля на вивезенні вугілля і породи з вугільного розрізу, був зайнятий на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі гірничих робіт колони у період з 01 січня 1992 року по 11 липня 1997 року в цехах і на виробництвах, передбачених у списку №2 розділу 1 «Добування відкритим способом вугілля, породи», підрозділу 1а «Відкриті гірничі роботи на поверхні з розрізом, карєром» , затверджених ОСОБА_5 Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 (а.с. 7, 8, 10-11, 20-32). З матеріалів пенсійної справи позивача вбачається, що 26 січня 2016 року начальником Управління Пенсійного фонду України у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області прийнято рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у звязку з неврахування роботи позивача у період з 22 серпня 1992 року по 11 липня 1997 року до стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії, оскільки відсутні документи, що підтверджують атестацію посад, на яких позивач працював у вказаний період (а.с. 24-25). Згідно пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від лапі їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «далі - Порядок № 442) та розробленими на виконання цієїпостанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за мовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації). Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку № 442 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 10 вересня 2013 року (справа № 21 -183а13). Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та встановлено під час судового розгляду позивач ОСОБА_1 працював з 22 серпня 1992 року по 11 липня 1997 року на підприємстві, яке знаходиться на території Російської Федерації, а тому питання щодо можливості зарахування цього періоду роботи до пільгового стажу за відсутності висновків атестації, слід розглядати у відповідності до положень Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року (далі - Угода).

Згідно статті 6 Угоди працівники Сторони виїзду, які працюють на території Сторони працевлаштування, користуються правами та виконують обов'язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування (включаючи питання трудових відносин, колективних договорів, оплати праці, режиму робочого часу та часу відпочинку, охорони та умов праці та інші). Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтва та інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Відповідно до статті 7 Угоди питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі - Угода про гарантії) та двосторонніми угодами в цій галузі.

Статтею 1 Угоди про гарантії передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав -учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Зі змісту наведених норм вбачається, що пенсія призначається за нормами законодавства країни, де проживає особа, а стаж набутий на території однієї із зазначених в Угоді держав, зараховується до пільгового у разі, якщо такий стаж взаємно визначений Сторонами.

В судовому засіданні встановлено, що на території Російської Федерації обовязкове здійснення атестації робочих місць було запроваджено лише з 01 вересня 2007 року на підставі наказу Міністерства охорони здоровя Російської Федерації № 569, яким затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність рішення відповідача щодо не врахування періоду роботи ОСОБА_1 з 22 серпня 1992 року по 11 липня 1997 року на посаді водія великовагового автомобіля на вивезенні вугілля і породи з вугільного розрізу та слід зобов'язати Новгород-Сіверське обєднане управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області зарахувати позивачу період його роботи з 22.08.1992 року по 11.07.1997 року до пільгового стажу за Списком №2, для обрахування та призначення пенсії на пільгових умовах .

Отже позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, при цьому позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1 102 грн. 40 коп., відповідно до статті 94 КАС України, вказані витрати підлягають стягненню на користь позивача з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 18, 71, 94, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити. Визнати неправомірними дії Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області щодо відмови в зарахуванні періоду з 22.08.1992 року по 11.07.1997 року до пільгового стажу за Списком №2 для обрахування та призначення пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах . Зобов'язати Новгород-Сіверське обєднане управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області зарахувати ОСОБА_1 період його роботи з 22.08.1992 року по 11.07.1997 року до пільгового стажу за Списком №2, для обрахування та призначення пенсії пільгових умовах . Стягнути з Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області на користь ОСОБА_1 1102 (тисячу сто дві гривні) грн 40 коп. у відшкодування судових витрат, за рахунок відповідних бюджетних асигнувань. Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя А.І. Іващенко

Повний текст рішення складено та підписано 04.08.2017 року.