Справа № 242/284/17
Суддя: Капітонов В. І.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/284/17
Провадження № 2-а/242/56/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Капітонова В. І., при секретарі Нарижній О. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, треті особи: ТОВ «ЦЗФ «Курахівська», ДВАТ «ЦЗФ «Курахівська» про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Селидовського ОУПФУ Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому зазначила, що вона звернулася до УПФУ в м. Селидове Донецької області із заявою від 03 жовтня 2016 року № 2084 про призначення пенсії за віком відповідно до п. «б» ст.. 13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» та п. 2 р. XV Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Рішенням УПФУ в м. Селидове № 1387 від 30 грудня 2016 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах в зв'язку із тим, що до пільгового стажу роботи позивача не зараховано період її роботи з 28 січня 1991 року по 30 травня 2002 року на підприємстві ЦЗФ « Курахівська» в/о Донецьквуглезбагачення» в якості відбірника вуглехімічної лабораторії, оскільки відсутня довідка, яка підтверджує зайнятість протягом повного робочого дня на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці та про атестацію робочих місць за умовами праці на підприємстві. Позивач вважає дане рішення відповідача неправомірним. Просить суд визнати дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії протиправними та скасувати рішення відповідача № 1378 від 30 грудня 2016 року, зобов'язати Селидовське ОУПФУ Донецької області зарахувати до пільгового стажу період її роботи з 28 січня 1991 року по 31 травня 2002 року на підприємстві ЦЗФ « Курахівська» в/о « Донецьквуглезбагачення»; зобов'язати відповідача призначити їй пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» з 03 жовтня 2016 року; зобов'язати відповідача подати до суду звіт про виконання постанови у строк 1 місяць з дня отримання постанови після набрання нею законної сили, а також стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справ повідомлені належним чином, надали до суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення, відповідно до яких 03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до УПФУ в м. Селидове із заявою №2084 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» та ч. 2 розділу XV Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 30 грудня 2016 року УПФУ в м. Селидове було прийняте рішення про відмову в призначенні пенсії через відсутність 10 пільгового стажу . Наявність такого пільгового стажу обумовлена не зарахуванням періоду роботи з 28 січня 1991 року по 30 травня 2002 року на підприємстві в/о « Донецьквуглезбагачення» ЦЗФ « Курахівська» в якості пробовідбірника вуглехімічної лабораторії, оскільки відсутня довідка , яка підтверджує зайнятість протягом повного робочого дня на роботах із шкідливими умовами праці, та наказ про атестацію робочого місця на підприємстві . Крім того, в провадженні Селидівського міського суду Донецької області знаходився на розгляді адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області із тими ж вимогами про зарахування до пільгового стажу вищевказаних спірних періодів. Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 03 жовтня 2014 року по справі № 242/2996/14-а , було задоволено вимоги ОСОБА_1 та зобов'язано зрахувати періоди роботи. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року по справі № 242/2996/14-а, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 листопада 2015 року , було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_2 надала письмові пояснення, відповідно до яких предметом для звернення до суду в 2014 році було рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах № 1110 від 09 вересня 2014 року, а підставою - ненадання позивачем наказу про підсумки атестації робочих місць. Предметом для звернення до суду в 2017 році було рішення про відмову в призначенні пенсії № 1387, а підставою - надання ОСОБА_1 наказу № 24 від 16 лютого 1995 року , але відповідач не взяв його до уваги.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про причини неявки до суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи , встановив наступне.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до УПФУ в м. Селидове із заявою № 2084 про призначення пенсії.

Рішенням УПФУ в м. Селидове від 30 грудня 2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії, з тих підстав, що вона не має необхідних 10 років пільгового стажу. На період звернення із заявою про призначення пенсії страховий стаж позивача складав 30 років 04 місяці 01 день, стаж пільгової роботи склав 01 рік 09 місяців 26 днів.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до рішення від 30 грудня 2016 року до пільгового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди її роботи з 28 січня 1991 року по 30 травня 2002 року на підприємстві в/о « Донецьквуглезбагачення» ЦЗФ « Курахівська» в якості пробовідбірника вуглехімічної лабораторії, оскільки відсутня довідка, яка підтверджує зайнятість протягом повного робочого дня на роботах зі шкідливими умовами праці та накази про атестацію робочих місць за умовами праці на підприємстві.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.1993 р. № 637 прийнятий Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якому в п. 1.2 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала з 28 січня 1991 року по 30 травня 2002 року на підприємстві ЦЗФ « Курахівська» в/о « Донецьквуглезбагачення» в якості пробовідбірника 1 розряду хімічної лабораторії.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці та соцполітики України від 18.11.2005 № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах

із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2

виробництв, робіт, професій, посад і показників,

затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами

атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі

роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6

місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них

не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Частиною другою пункту 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її непроведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком.

У відповідності до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що спірний період роботи позивача не підтверджено відповідними документами, оскільки таке спростовуються матеріалами справи, якими є вищенаведені документи.

Суд знаходить також обґрунтованими доводи позивача про те, що відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу за Списком № 2 період його роботи з 28 січня 1991 року по 31 травня 2001 року на підприємстві в/о « Донецьквуглезбагачення» ЦЗФ « Курахівська», що підтверджується записами трудової книжки ОСОБА_1 , в зв'язку з чим рішення УПФУ в м. Селидове від 30 грудня 2016 року підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд виходячи за межі позовних вимог, дійшов висновку про необхідність зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 жовтня 2016 року, оскільки на підставі її заяви було прийнято відповідачем рішення 30 грудня 2016 року про відмову в призначенні пенсії, яке підлягає скасуванню, та саме це посприяло зверненню з відповідним адміністративним позовом до суду за захистом порушеного права.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов'язання відповідача призначити їй пенсію, суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки прийняття рішення щодо призначення пенсії належить до повноважень відповідача, тому зазначена вимога ОСОБА_1 не ґрунтується на вимогах закону.

З огляду на вищезазначене, суд приходить висновку про відмову ОСОБА_1 щодо зобов'язання відповідача призначити їй пенсію.

З приводу позовних вимог щодо зобов'язання відповідача, як суб'єкта владних повноважень, подати звіт про виконання судового рішення, що передбачено частиною 1 статті 267 КАС України,суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1статті 267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Таким чином, суд приходить до переконання про задоволення вимоги позивача зобов'язати Селидовське ОУПФУ Донецької області подати звіт про виконання судового рішення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні адміністративного позову було сплачено судовий збір в розмірі 640,00 грн.

На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Керуючись ст. ст. 1, 3, 6, 8, 19, 22-24,55,124 Конституції України, статтями 4, 24, 45, п. 2 р. XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статтями 13, 56, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статтями 2-15, 94, 158-163, 186, 267 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, треті особи: ТОВ « ЦЗФ « Курахівська» , ДВАТ « ЦЗФ « Курахівська» про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області № 1387 від 30 грудня 2016 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 жовтня 2016 року № 2084 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»

Зобов'язати Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 виробництв, робіт, професій , посад і показників період її роботи з 28 січня 1991 року по 31 травня 2001 року на підприємстві в/о « Донецьквуглезбагачення» ЦЗФ « Курахівська».

Зобов'язати Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, як суб'єкта владних повноважень, подати протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України судові витрати по справі в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. І. Капітонов