Справа № 817/1054/17
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2017 р.Р і в н е 817/1054/17
11год. 45хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув

відповідача: представник не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Головного управління ДФС у Рівненській області
доКузнецовського міського комунального підприємства
щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг з рахунків у банках,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Рівненській області (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Кузнецовського міського комунального підприємства (далі - відповідач) щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг з рахунків у банках.

Представник позивача в судове засідання не прибув, з мотивів зазначених в адміністративному позові просив позов задовольнити повністю. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неприбуття суду не повідомив. Про дату, час і місце судового засідання призначеного на 01.08.2017 року був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не подавав.

Відповідно до ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін в судовому засіданні. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, з огляду на наступне.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість в сумі 1 071 927,65грн., по земельному податку з юридичних осіб в сумі 27 949,42грн.

Дана заборгованість виникла на підставі:

податок на додану вартість

- податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року на суму 789 741грн.(а.с11-12);

- податкового повідомлення-рішення форми "Ш" від 12.04.2017 року № на суму 282 016,65грн.(а.с.17);

- податкового повідомлення-рішення форми "ПС" від 12.04.2017 року № на суму 170грн.(а.с.19);

по земельному податку з юридичних осіб

- податкової декларації з плати за землю за 2017 рік (а.с.13-16).

Крім того, наявність податкового боргу по податку на додану вартість у розмірі 1 071 927,65грн. та по земельному податку з юридичних осіб в сумі 27 949,42грн. підтверджується довідкою про стан розрахунків з бюджетом згідно карток особових рахунків(а.с.4), а також розрахунком виникнення боргу по платежах до бюджету від 18.05.2017 року(а.с.5), копіями інтегрованих карток платника по податку на додану вартість та земельному податку з юридичних осіб(а.с.7-9).

На момент розгляду справи судом, борг перед бюджетом по податку на додану вартість в сумі 1 071 927,65грн., по земельному податку з юридичних осіб в сумі 27 949,42грн., відповідачем не погашено. Доказів щодо сплати чи часткового погашення зазначеної суми податкового боргу відповідачем суду не надано.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 ст. 38 цього Кодексу передбачено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з вимогами п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що відповідно до поданої податкової декларацій з податку на додану вартість та декларації з плати за землю, відповідач самостійно визначив податкове зобов'язання по вказаних податках, що підтверджує його узгодженість та не сплатив у встановлений податковим законодавством строк, а тому дане грошове зобов'язання набуло статусу податкового боргу.

Крім того, у відповідності до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Судом встановлено, що актом від 29.03.2017 року № 246/17-00-12-01/30536302 про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання до бюджету, встановлено порушення п.57.1 ст.57, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України, та актом від 29.03.2017 року № 245/17-00-12-01/30536302 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за лютий 2017 року встановлено порушення пп.49.18.1 п.49.18 ст49, п.203.1 ст.203 Податкового кодексу України(а.с.21, 22-23).

На підставі вказаних актів перевірки контролюючим органом прийнято вищевказані податкові повідомлення - рішення від 12.04.2017 року № , від 12.04.2017 року № .

Так, згідно із п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України, неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов'язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Відповідно до п.126.1 ст.126 цього Кодексу, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Доказів оскарження відповідачем податкових повідомлень - рішень від 12.04.2017 року № , від 12.04.2017 року № до суду не надходило, а тому податкові зобов'язання відповідача є узгодженими та підлягають до сплати.

В силу вимог ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України зазначається, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Наявними матеріалами справи підтверджено, що відповідачу було виставлено податкову вимогу форми "Ю" від 04.07.2016 року №9812-17 на загальну суму 191229,58грн., яка була отримана відповідачем 07.07.2016 року, про що поставлено відповідний підпис(а.с.10). У встановленому порядку податкова вимога не оскаржувалася.

Згідно підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно із пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його територіальні органи.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, встановлено право контролюючих органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.3. Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

В матеріалах справи наявна інформація про банківські рахунки, що облікуються за відповідачем () (а.с.6).

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На момент розгляду справи, у суду відсутні докази сплати чи неузгодження відповідачем податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 1 071 927,65грн., по земельному податку з юридичних осіб в сумі 27 949,42грн.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.

В силу ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути кошти з Кузнецовського міського комунального підприємства (34400, Рівненська область, м. Вараш, майдан Незалежності, 2, ), яке має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника по податку на додану вартість в сумі 1 071927 (один мільйон сімдесят одна тисяча дев'ятсот двадцять сім) грн. 65коп. та земельному податку в сумі 27 949(двадцять сім тисяч дев'ятсот сорок девять)грн. 42коп., яку перерахувати:

- по податку на додану вартість (14060100) в сумі 1 071927,65грн., одержувач: Кузнецовське міське підприємство, код ЗКПО 30536302, банк одержувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку 899998, рахунок 9631

- по земельному податку з юридичних осіб в сумі 27 949,42грн., одержувач: УК у м. Кузнецовськ (код ЗКПО 37888148), банк одержувача: ГУ ДКСУ у Рівненській області , м. Рівне, МФО 833017, рахунок 0004, код платежу 18010500.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Зозуля Д.П.