Справа № 541/1390/17
Суддя: Андрущенко-Луценко С. В.
Дата ухвалення: 2017-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/1390/17
№ провадження 2-а/541/63/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді - Андрущенко-Луценко С.В.

при секретарі - Непокупній Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Цвях Олега Миколайовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

30.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом.

В направленому на адресу суду позові ОСОБА_1 зазначив, що 29 червня 2017 року на підприємство - філію «Дібрівський кінний завод №62» ДП «Конярство України», керівником якої він є , надійшла постанова головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Цвях О. М., якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності по ст. 52 КУпАП у виді штрафу на користь держави в сумі 1683 грн.

Вважає оскаржувану постанову незаконною і необґрунтованою. Філія, яку він очолює, входить до складу ДП «Конярство України», та не являється юридичною особою. На протязі лютого-березня 2016 року за ДП «Конярство України» було оформлено право постійного користування землею. Він, як посадова особа філії, не може нести відповідальність за ст. 52 КУпАП, оскільки таку відповідальність може нести тільки посадова особа ДП «Конярство України».

Крім того, ст. 52 КУпАП передбачає відповідальність за псування сільськогосподарськихта інших земель, забруднення їх хімічними і радіоактивними речовинами, нафтою і нафтопродуктами, неочищеними стічними водами, виробничими та іншими відходами, а так само невжиття заходів по боротьбі з бур'янами. Агрономічна паспортизація ґрунтів сільськогосподарських угідь філії «Дібрівський кінний завод №62» ДП «Конярство України» проводилася останні раз у 2012 році та вона показала зниження вмісту гумусу, рухомих сполук фосфору, гідралізованого азоту. З того часу, жодних офіційних перевірок стану земель, що перебувають у користуванні підприємства не проводилося та особа яка виносила постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності не надала йому інформації про це. Вважає, що його притягнули до відповідальності за порушення яке мало місце в 2012 року за яке на нього не може бути накладено стягнення в зв'язку з закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності. В оскаржуваній постанові не зазначено час та місце вчинення адміністративного правопорушення. Зважаючи на вище викладене, просить суд скасувати постанову головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Цвях О. М., якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності по ст. 52 КУпАП у виді штрафу в сумі 1683 грн.

Відповідач - головний державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Цвях О.М. в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що Філія «Дібрівський кінний завод №62» ДП «Конярство України» не є юридичною особою, але в своїй діяльності використовує земельну ділянку на яку ДП «Конярство України» має право постійного користування.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначено ст. 246 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 248, 249 цього Кодексу розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин. Справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як зазначив Вищій адміністративний суд України у довідці про результати вивчення та узагальнення практики розгляду справ за позовами фізичних осіб із приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності від 29.01.2010 року, під час розгляду справ зазначеної категорії необхідно встановлювати наявність у діях особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, тобто об'єкта, суб'єкта, об'єктивної та суб'єктивної сторони. Необхідно враховувати, що обов'язковим є наявність вини особи в здійсненні адміністративного правопорушення.

З цією метою суди повинні перевіряти законність та обґрунтованість складення протоколу, постанови та досліджувати, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов'язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи.

Розглядаючи справи цієї категорії суди, крім зазначеного вище повинні досліджувати такі обставини: чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи правильні висновки органу (посадової особи), який прийняв постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшувальні обставини, майновий стан винного.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про день та час розгляду відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 52 КУпАП. На розгляд адміністративного матеріалу не з'явився. Отже посадовою особою Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру було дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В свою чергу, відповідно до ст. 52 КУпАП псування сільськогосподарських та інших земель, забруднення їх хімічними і радіоактивними речовинами, нафтою і нафтопродуктами, неочищеними стічними водами, виробничими та іншими відходами, а так само невжиття заходів по боротьбі з бур'янами - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян-суб'єктів підприємницької діяльності -від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері раціонального землекористування та охорони земель.

Такі відносини регулюються Земельним кодексом України, Законом України «Про охорону земель» тощо.

Державна політика охорони і раціонального використання земель визначається системою правових, організаційних, економічних та інших заходів, що мають природоохоронний, ресурсозберігаючий та відтворювальний характер.

Користування земельними ресурсами означає досягнення господарських та інших цілей таких, як видобуток, переробка. Раціональне землекористування припускає дбайливе ставлення до земельних ресурсів, недопущення незворотних для них наслідків.

Охорона земель - це система правових, організаційних, економічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необгрунтованому вилученню земель сільськогосподарського призначення, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості грунтів, підвищення продуктивності земель лісового фонду, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Мета охорони земель - запобігти екологічно шкідливому впливу господарської й іншої діяльності на навколишнє природне середовище, захистити її від забруднення, псування, виснаження або руйнації, створити безпечне довкілля для життя та здоров'я людей.

Об'єктивна сторона виражається у вчиненні таких дій: 1)псування сільськогосподарських та інших земель; 2) забруднення земель хімічними речовинами; 3) забруднення земель радіоактивними речовинами; 4) забруднення земель нафтою; 5) забруднення земель нафтопродуктами; 6) забруднення земель неочищеними стічними водами; 7) забруднення земель виробничими та іншими відходами; 8) невжиття заходів щодо боротьби з бур'янами.

Ця стаття передбачає відповідальність за вчинення будь-якої з цих дій, як окремо, так і усіх разом.

Разом з цим, псування земель - порушення природного стану земель, яке здійснюється без обґрунтованих проектних рішень, погоджених та затверджених в установленому законодавством порядку, забруднення їх хімічними, біологічними та радіоактивними речовинами, зокрема, тими, що викидаються в атмосферне повітря, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, неочищеними стічними водами, порушення родючого шару ґрунту, невиконання вимог встановленого режиму використання земель, а також використання земель у спосіб, що погіршує їх природну родючість.

Хімічні речовини - індивідуальні технічні сполуки та технічні продукти (препарати, матеріали), що виробляються згідно з нормативно-технічною документацією, затвердженою у встановленому порядку.

В постанові про адміністративне правопорушення зазначено час вчинення адміністративного правопорушення 28 квітня 2017 року, але не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 Зазначено, що ОСОБА_1 допустив псування сільськогосподарських земель , але при цьому не зазначено в чому проявилося таке псування в 2017 році, адже в постанові маються посилання виключно на проведені агрохімічні обстеження землі підприємства в 2012 році. Відсутні посилання на докази, які свідчать про погіршення стану землі, що перебуває в користуванні підприємства на час винесення оскаржуваної постанови.

В той же час, позивачем ОСОБА_1 подано суду відповідні документи, які підтверджують внесення підприємством добрив в 2016 -2017 роках в землі, які перебувають у їх користуванні.

В протоколі про адміністративне правопорушення йде мова і про порушення на підприємстві сівозміни, але в постанові про адміністративне правопорушення, яка винесена відносно ОСОБА_1 про це не зазначено, а отже ця інформація і не може прийматися судом при розгляді питання щодо правомірності винесеної постанови.

Ряд порушень, про які йдеться в постанові, мали місце в 2012 році і притягнення позивача до адміністративної відповідальності за них, є незаконним, оскільки закінчилися визначені ст. 38 КУпАП строки притягнення особи до адміністративної відповідальності за такі порушення.

Відповідно до ст. 2 КАСУ, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 КАСУ, суд при вирішення справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією та законами України. А відповідно до положень ст. 55 Конституції України, кожен має право звернутись за захистом прав, які вважає порушеними, у судовому порядку.

Ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює, що ніхто не може бути підданий заходу стягнення у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

Таким чином, оцінюючи у сукупності обставини у справі, характер виявленого порушення, наведені сторонами і досліджені у судовому засіданні належні докази, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення щодо позивача накладено належною посадовою особою, у межах встановленого строку накладання адміністративного стягнення та у межах санкції статті 52 КУпАП. В той же час, посадовою особою, яка розглянула протокол не зазначено, які конкретні дії були вчинені ОСОБА_1, що призвели до псування землі, а ті дії на які мається посилання в постанові були вчинені в 2012 році, а отже, закінчилися визначені законом строки притягнення особи за них до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на викладене, оскаржувана постанова підлягаю скасуванню.

Керуючись ст.ст. 11; 71; 72; 76; 100; 122; 158; 160; 163 КАС України; ст.ст. 251; 254; 256; 268; 280; 283; 284; 52 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити .

Скасувати постанову головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Цвях Олега Миколайовича від 20 червня 2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 1683 грн. по ст. 52 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя С. В. Андрущенко-Луценко