Справа № 826/11919/16
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у судді Арсірія Р.О., розглянувши адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АД ШИНА»

до Київської міської митниці ДФС

третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в м.Києві

про визнання протиправними дій, зобов’язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмежено відповідальністю «АД ШИНА» (далі також – ТОВ «АД ШИНА», позивач) з позовом до Київської міської митниці ДФС (далі також – відповідач), третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в м.Києві, в якому просить :

- зобов’язати Київську міську митницю Державної фіскальної служби України підготувати висновок про повернення надмірно сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю «АД ШИНА» митних платежів у сумі 16 524,87 грн. та направити його разом з іншими передбаченими законодавством документами Головному управлінню Державної казначейської служби у м. Києві;

Свої позовні вимоги ТОВ «АД ШИНА» обґрунтовує тим, що митним органом протиправно відмовлено у поверненні надміру сплачених до Державного бюджету України коштів, оскільки документ, на підставі якого нараховано надмірні митні платежі скасовано судовим рішенням. Просив суд розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, подав суду письмові заперечення, у яких зазначив, що в судових рішеннях про скасування рішення про коригування митної вартості товарів, суд не вирішував питання про повернення коштів, а тому доводи позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, подав суду письмові пояснення в яких просив слухати справу за його відсутності.

Відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, з урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами та третьою особою документи і матеріали справи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановив.

20 січня 2014 року між компанією “Zhonger Rubber Group Company Limited” (Китай) (за контрактом - продавець) та ТОВ “Ад Шина” (Україна) (за контрактом - покупець) було укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) поставки автошин № 20012014, згідно умов якого, продавець зобов’язується виробити та поставити покупцю, на засаді його індивідуальних заказів, пневматичні гумові шини Westlake/Goodride для легкових автомобілів, автобусів та вантажних автомобілів, а покупець – зобов’язується придбати вказаний товар у відповідності до умов даного договору.

На виконання умов зазначеного вище контракту на підставі інвойсу № DHX1529800AJ від 18 червня 2015 року була здійснена поставка товару.

10 серпня 2015 року позивачем через свого митного брокера в порядку електронного декларування було подано до Київської міської митниці ДФС митну декларацію № 100270002/2015/257775 з метою здійснення митного оформлення ввезеного на територію України товару, за контрактом № 20012014 року від 20 січня 2014 року.

Рішенням про коригування митної вартості товарів від 11 серпня 2015 року №100270002/2015/700016/2 позивачу було відмовлено в митному оформленні вищевказаної митної декларації, оскільки подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів.

Зокрема, відповідно до рішення № 100270002/2015/700016/2 митна вартість визначена 190, 7461 USD/одиницю із застосуванням резервного методу.

В подальшому відповідачем надано згоду на випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов’язання, шляхом сплати до державного бюджету сум податків і зборів згідно митної вартості, визначеної митним органом в повному обсязі, та щодо надання протягом 80 днів з дня випуску товарів відповідних документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Незгода із прийнятим відповідачем рішенням про коригування митної вартості товарів обумовила позивача на звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 11 серпня 2015 року № 100270002/2015/700016/2.

31.03.2016 року Окружним адміністративним судом міста Києва прийнято постанову про задоволення позовних вимог, а саме : визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 11 серпня 2015 року № 100270002/2015/700016/2.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016 апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2016 року у справі за адміністративним позовом ТОВ «АД ШИНА» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2016 року без змін .

З метою повернення суми надміру сплачених платежів, 24.06.2016 ТОВ «АД ШИНА» в особі директора було подано до Київської міської митниці ДФС України заяву про повернення надмірно сплачених до бюджету грошових коштів (сум митних платежів) в розмірі 16 524,87 грн. (вх. КММ №5057) .

У відповідь підприємством було отримано лист за № 5001/10/26-70-19-01 яким позивачу було відмовлено у поверненні надмірно сплачених митних платежів, оскільки при скасуванні рішення про визначення митної вартості судом не визначається, що внаслідок скасування таких рішень виникли надмірно сплачені кошти, які в свою чергу підлягають поверненню з Державного бюджету України та судом не зобов'язано митницю вчинити певні дії відповідно до вимог чинного законодавства. Враховуючи вищевикладене, підстави для підготовки висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів з держбюджету до Головного Управління Державної казначейської служби України, у Київської міської митниці ДФС відсутні.

Позивач, вважаючи незаконними та протиправними дії Київської міської митниці ДФС щодо незадоволення заяви про підготовку висновку про повернення із Державного бюджету України надміру сплачених платежів, звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 301 Митного кодексу України помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Порядку № 618 визначено, що для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Відповідно до пунктів 43.1, 43.3 ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою (вих. 41 від 24.06.2016) щодо повернення з Держбюджету України надмірно сплачених митних платежів в сумі 16 524, 87 грн. за рішенням про коригування митної вартості товарів від 11 серпня 2015 року № 100270002/2015/700016/2.

Ознайомившись із заявою позивача, суд дійшов висновку, що остання подана у відповідності до вимог Порядку № 618.

Листом від 26.07.2016 №5001/10/26-70-19-01 Київською міською митницею ДФС було відмовлено ТОВ «АД ШИНА» у поверненні надміру сплачених платежів з огляду на те, що при скасуванні рішення про визначення митної вартості судом не визначається, що внаслідок скасування таких рішень виникли надмірно сплачені кошти, які в свою чергу підлягають поверненню з Державного бюджету України та судом не зобов'язано митницю вчинити певні дії відповідно до вимог чинного законодавства.

Крім того, представник відповідача в письмовому запереченні також зазначив, що рішення про коригування митної вартості товарів, яке було скасовано в судовому порядку, було скасовано митницею, але питання зміни методу визначення митної вартості товарів не вирішено, оскільки скасування рішення митниці про коригування митної вартості товарів не тягне за собою автоматичне визначення методу визначення митної вартості товарів, заявленого позивачем. До того часу, поки не буде визначений новий метод визначення митної вартості товарів порахувати суму надміру сплачених грошових зобов’язань є неможливим.

Крім того, вищевказаним судовим рішенням не було прийнято рішення в частині, що стосується стягнення коштів з Державного бюджету України.

Тобто, на думку представника відповідача, сума в розмірі 16 524,87 грн., не є надміру сплаченим грошовим зобов’язанням.

Як вбачається з п. 2, п. 3 Розділу III Порядку № 618 заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум. Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Пунктом 4 Розділу III Порядку № 618 передбачено, що для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 № 611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Відповідно до п. 7 Порядку № 882/1188 орган Міндоходів на підставі даних особових рахунків платників готує висновок за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи Міндоходів, місцеві фінансові органи, органи Казначейства проводять шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242.

Отже, згідно з нормами Порядку № 618 та Порядку N 882/1188 відповідач зобов'язаний був перевірити факт наявності зайвої сплати позивачем грошових коштів до бюджету та надати у разі підтвердження факту до відповідного органу Державного казначейства України висновок про повернення надмірно зарахованих до бюджету митних платежів.

Відповідно до п. 3.1, 3.3, 3.4 зазначеного Порядку сплата коштів у національній валюті, призначених для забезпечення справляння митних та інших платежів, здійснюється платниками до/або під час митного оформлення товарів з рахунків, відкритих ними в банках, у вигляді передплати та/або доплати, а також готівкою через банки на депозитні рахунки 3734, відкриті на ім'я митних органів в ГУ ДКСУ у м. Києві. Кошти, що надійшли на депозитні рахунки 3734 митних органів згідно з цим Порядком, перераховуються митними органами виключно для здійснення таких операцій:

- зарахування до відповідних бюджетів України;

- повернення платникам помилково та/або надміру сплачених коштів.

Тобто, керуючись вказаним Порядком, основною умовою повернення коштів, є обов'язкова їх сплата та зарахування на рахунки відповідного бюджету.

Таким чином, повернення надмірно сплачених платежів, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами можливо при наявності наступних чинників: наявність факту надмірної сплати коштів, звернення до митного органу платника податків, відповідно до якого останній визначається щодо напряму зарахування коштів.

Разом з тим, суд враховує, що в листі № 5001/10/26-70-19-01 від 26.07.2016, відповідач не ставить під сумнів обґрунтованість вказаних позивачем причин повернення коштів та не зазначає жодних недоліків в документах, які надані позивачем в якості додатків.

Слід зазначити, що судова практика чітко формулює свою правову позицію з приводу повернення надміру сплачених платежів, а саме: чинним законодавством чітко визначено механізм повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу чи помилково та/ надмірно сплачених до бюджету. Основною умовою повернення коштів, є обов'язкова їх сплата та зарахування на рахунки відповідного бюджету.

При цьому обов’язок перевірки зарахування коштів до Державного бюджету України покладається на відповідні підрозділи митного органу.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що вищенаведеними правовими нормами передбачено обов’язок митного органу не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (п. 7 Розділ ІІІ Порядку № 618).

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Отже, на митний орган покладено обов’язок у визначений строк підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, який відповідно здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків.

Натомість відповідачем не було підготовлено висновок про повернення.

Згідно з положеннями ст. 52 Митного кодексу України платник податків самостійно зазначає величину митної вартості у поданій митній декларації. Однак, митниця за результатами здійсненого контролю величини митної вартості, має право приймати рішення про коригування цього показника (ст.55 Митного кодексу України).

Водночас, якщо рішення про коригування митної вартості скасоване, - це свідчить про те, що митниця не змогла довести його правомірність, а тому в цьому випадку відповідно до положень ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України заявлена величина митної вартості повинна вважатися такою, що визнана автоматично.

Чинне законодавство не містить вимоги про необхідність проведення повторного контролю та перевірки заявленої декларантом митної вартості товарів за умови скасування рішення митного органу про коригування митної вартості. Такі форми контролю можуть проводитись у визначеному для них порядку, але не можуть ставати на заваді поверненню коштів платнику податків.

Вказаний висновок також відповідає правовій позиції Вищого адміністративного суду України, викладеній в постанові Пленуму “Про судове рішення в адміністративній справі” від 20.05.2013 №7, відповідно до якої скасований акт суб’єкта владних повноважень не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Так само необґрунтованими, на переконання суду, є доводи митного органу про те, що судовим рішенням, яким було скасовано рішення про коригування митної вартості, не було прийнято рішення про стягнення коштів з Державного бюджету України, враховуючи що відмовляючи в задоволенні таких вимог суди керувались правовою позицією Верховного Суду України (постанови від 15.04.2014 по справі №21-21а14, від 12.11.2014 по справі №21-201а14, від 12.11.2014 по справі № 21-202а14), відповідно до якої вимоги про стягнення переплати під час розгляду питання про скасування рішень про визначення митної вартості не підлягають задоволенню як передчасні, оскільки заявляються до подачі заяви на повернення переплати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що митницею було допущено порушення вимоги статей 265, 266, 301 Митного кодексу України, Порядку № 618 та Порядку № 882/1188.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням того, що фактично предмет спору у цій справі пов'язаний з визнанням протиправними дій Київської міської митниці щодо відмови в наданні позивачу висновку про наявність підстав для повернення надмірно сплачених платежів, Окружний адміністративний суд м. Києва вважає, за доцільне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Київської міської митниці щодо відмови в наданні висновку про наявність підстав для повернення надмірно сплачених платежів за результатами розгляду заяви ТОВ «АД ШИНА» (код ЄДРПОУ: 35974863) №41 від 24.06.2016 року та зобов'язати Київську міську митницю Державної фіскальної служби України (код ЄДРПОУ 39422888) підготувати висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів ТОВ «АД ШИНА» (код ЄДРПОУ: 35974863) та направити його Головному управлінню Державної казначейської служби України у місті Києві для виконання.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з аналізу положень чинного законодавства та доказів, наявних у матеріалах справи, суд вважає, що адміністративний позов ТОВ «АД ШИНА» є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АД ШИНА» задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Київської міської митниці Державної фіскальної служби України (код ЄДРПОУ 39422888) щодо відмови в наданні висновку про наявність підстав для повернення надмірно сплачених митних платежів за результатами розгляду заяви ТОВ «АД ШИНА» (код ЄДРПОУ: 35974863) №41 від 24.06.2016 року..

3. Зобов'язати Київську міську митницю Державної фіскальної служби України (код ЄДРПОУ 39422888) підготувати висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів Товариства з обмеженою відповідальністю «АД ШИНА» (код ЄДРПОУ: 35974863) та направити його Головному управлінню Державної казначейської служби України у місті Києві для виконання.

3. Стягнути судові витрати в сумі 1450 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АД ШИНА» (код ЄДРПОУ: 35974863) шляхом їх безспірного списання з рахунків Київської міської митниці Державної фіскальної служби України (код ЄДРПОУ 39422888), за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій