Справа № 642/3517/17
Суддя: Шрамко Л. Л.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 642/3517/17
Провадження № 2-а/642/362/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Шрамко Л.Л., розглянувши у скороченому провадженні в м.Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Харківського приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Харківського приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови їй в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, на підставі довідки Апеляційного суду Харківської області №03-55/158 від 09 червня 2017 року;

- зобов'язати Харківське приміське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді в розмірі 90%, з включенням суми матеріальної допомоги, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання 24 травня 2017 року, виходячи з розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді 31 386 грн. 67 коп., на підставі довідки Апеляційного суду Харківської області №03-55/158 від 09 червня 2017 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є суддею Апеляційного суду Харківської області у відставці, оскільки Рішенням Вищої ради правосуддя від 11.05.2017 №1114/0/15-17 її було звільнено з посади судді Апеляційного суду Харківської області, а наказом голови Апеляційного суду Харківської області від 23.05.2017 відраховано зі штату. Позивачка перебуває на обліку в Харківському приміському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області та отримує щомісячне грошове утримання судді, у розмірі 90% заробітної плати судді у відставці. 12 червня 2017 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про здійснення перерахунку щомісячного грошового утримання, починаючи з моменту виникнення права на перерахунок 24 травня 2017 року. Відповідачем відмовлено в проведенні перерахунку пенсії із посиланням на те, що в суддівську винагороду не враховується матеріальна допомога. Дії відповідача в частині відмови у здійсненні перерахунку щомісячного грошового утримання позивач вважає протиправними.

Від представника відповідача надійшли заперечення в яких зазначив про безпідставність та необгрунтованість вимог позивача. Зазначив про обґрунтованість відмови фонду позивачу у здійсненні перерахунку довічного грошового утримання позивача.

Згідно зі ст.183-2 КАС України даний позов підлягає розгляду та вирішенню в порядку скороченого провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Позивачка є суддею Апеляційного суду Харківської області у відставці на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 11 травня 2017 року №1114/0-15-17 про її звільнення з посади судді Апеляційного суду Харківської області у відставку у звязку з поданням заяви про відставку. Наказом голови Апеляційного суду Харківської області від 23.05.2017 №04-03-/57 ос. позивачка відрахована зі штату апеляційного суду Харківської області 23 травня 2017 у звязку з поданням заяви про відставку та звільненням з посади судді.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Харківському приміському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області та отримує щомісячне грошове утримання судді, у розмірі 90% заробітної плати судді у відставці. 12.06.2017 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про здійснення перерахунку щомісячного грошового утримання.

Листом №4670-02-01/44 від 20.06.2017 року позивачці направлено рішення відповідача від 13.06.2017 № 853 769 про відмову в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за заявою від 12.06.2017.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною першою ст.126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

Забезпечення суддів та статус суддів у відставці визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010.

Так, відповідно до пункту 8 частини четвертої статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

Розділом Х Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 визначено статус судді у відставці. Зокрема, передбачено, що судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія, на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу», або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до частини третьої ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відмову в проведенні перерахунку позивачці відповідач в рішенні від 13.06.2017 обґрунтовує тим, що матеріальна допомога, відповідно до ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 не враховується в суддівську винагороду.

Відповідно до ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 суддівська винагорода складається з посадового окладу, доплат за силугу років, перебування на адміністративній посаді, науковий ступінь та роботу, що передбачає досутп до державної таємниці.

Відповідно до ст.134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 при наданні щорічної відпустки суддям виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Матеріальна допомога на оздоровлення відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці судді.

Відповідно до додатку №2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, в довідці про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зазначаються, крім окладу та доплати за вислугу років, інші виплати, які враховуються при обчисленні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання.

З довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №03-55/158 від 09.06.2017 вбачається, що заробітна плата ОСОБА_1, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці склала 31386 грн. 67 коп., в тому числі: оклад 17600 грн., надбавка за вислугу років 70% - 13320 грн., матеріальна допомога до відпустки 1/12 окладу 1466 грн. 67 коп.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч. 1 цієї статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З аналізу зазначених норм, суд вважає, що отримувані позивачкою особою суми матеріальної допомоги, яка нараховується відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з якої були фактично нараховані та сплачені страхові внески, входять до складу фонду оплати праці для обчислення щомісячного довічного грошового утримання, як альтернативи пенсії.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 14 та 28 травня та 06 листопада 2013 року (справи №№ 21-125а13, 21-97а13, 21-350а13).

Згідно з ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога, включаються в заробіток (дохід) судді та враховуються при обчисленні розміру його довічного грошового утримання.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03.06.2013 №3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпеченнянезалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, сокільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України.

Згідно п.3 Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016р. за №4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від віконання обовязків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Ухвалюючи Рішення від 03.06.2013 №3-рп/2013, Конституційний Суд України врахував попередні позиції стосовно гарантій незалежності суддів, викладені ним у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, які полягають у тому, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон "Про статус суддів" від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови позивачці в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, на підставі довідки Апеляційного суду Харківської області №03-55/158 від 09 червня 2017 року є протиправними. Слід зобов'язати Харківське приміське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 в розмірі 90%, з включенням суми матеріальної допомоги, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання 24 травня 2017 року, виходячи з розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді 31 386 грн. 67 коп., на підставі довідки Апеляційного суду Харківської області №03-55/158 від 09 червня 2017 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ст.94 КАС України стягнути на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань Харківського приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6-14, 71, 159-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Харківського приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, на підставі довідки Апеляційного суду Харківської області №03-55/158 від 09 червня 2017 року.

Зобов'язати Харківське приміське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді в розмірі 90%, з включенням суми матеріальної допомоги, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання 24 травня 2017 року, виходячи з розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді 31 386 грн. 67 коп., на підставі довідки Апеляційного суду Харківської області №03-55/158 від 09 червня 2017 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківського приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 640 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м.Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя Л.Л. Шрамко