Справа № 823/628/17
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/628/17 Головуючий у 1-й інстанції: Гарань С.М. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

02 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області, голови Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області Гайдая Івана Володимировича про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області (далі відповідач 1), голови Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області Гайдая Івана Володимировича (далі - відповідач 2) про зобов'язання відповідача 1 здійснити перерахунок та виплату заробітної плати, грошову компенсацію, середній заробіток за час затримки виплати позивачу заробітної плати, відповідно до постанови КМУ № 292 від 06.04.2016 року «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» та постанови КМУ № 15 від 18.01.2017 року «Питання оплати праці працівників державних органів», як керівнику (начальнику) самостійного відділу Драбівської РДА Черкаської області; стягнення з відповідача 1 на користь позивача невиплачену заробітну плату у сумі 15 042, 77 грн. за період з 01.05.2016 року по 08.06.2017 року; компенсацію за невчасно виплачену/невиплачену заробітну плату у сумі 77 516, 07 грн.; моральну шкоду в сумі 24 617, 55 грн.; витрати на правову допомогу у сумі 5 000 грн.

Черкаський окружний адміністративний суд своєю постановою від 08 червня 2017 року адміністративний позов задовольнив частково. Зобов'язав відповідача 1 здійснити перерахунок та виплату позивачу заробітної плати, а також надбавки за стаж та ранг, відповідно до постанови КМУ № 292 від 06.04.2016 року «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» за період з травня по грудень 2016 року виходячи з розміру посадового окладу 4 480 (чотири тисячі чотириста вісімдесят) грн. та відповідно до постанови КМУ № 15 від 18.01.2017 року «Питання оплати праці працівників державних органів», та з січня по квітень 2017 року виходячи з розміру посадового окладу 5 000 (п'ять тисяч) грн. Стягнув з відповідача 1 на користь позивача витрати на правову допомогу, відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 № 4191-VI у розмірі 1 600 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та в цій частині прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову в повному обсязі. На думку апелянта, зазначену постанову суду в частині прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є державним службовцем та має п'ятий ранг.

Розпорядженням голови адміністрації № 111-к від 27.09.2005 року позивач призначена начальником Архівного відділу Драбівської РДА.

Розпорядженням Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області № 118 від 06.06.2016 року змінено найменування структурних підрозділів районної державної адміністрації, зокрема: з «Архівний відділ Драбівської районної державної адміністрації» на «Архівний сектор Драбівської районної державної адміністрації» (п. 1 Розпорядження); утворено та введено до штату архівного сектору районної державної адміністрації посаду архіваріуса за рахунок 1 штатної одиниці управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації, що скорочується (п. 3 Розпорядження); внесено до розпорядження районної державної адміністрації № 79 від 06.04.2016 року «Про структуру районної державної адміністрації» такі зміни: 1) у додатку 1 до розпорядження позиція 10 викладена в такій редакції: «Архівний сектор Драбівської районної державної адміністрації».

Позивач, не погоджуючись з таким розпорядженням, звернулася до суду.

Як убачається з матеріалів справи, постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 20.02.2017 року у справі № 823/13/17 за позовом ОСОБА_2 до Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області, голови Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області Гайдая І.В., про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області № 118 від 06.06.2016 року «Про впорядкування структури районної державної адміністрації» в частині пунктів 1, 3, 7, позовні вимоги задоволені.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 20.02.2017 року у справі № 823/13/17, яка набрала законної сили, свідчить, що в даному випадку відповідачем була допущена бездіяльність щодо ненарахування ОСОБА_2 посадового окладу у встановленому законом розмірі, що є на думку суду першої інстанції підставою для зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 заробітної плати, а також надбавки за стаж та ранг, відповідно до постанови КМУ № 292 від 06.04.2016 року «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» за період з травня по грудень 2016 року виходячи з розміру посадового окладу 4 480 грн. та відповідно до постанови КМУ № 15 від 18.01.2017 року «Питання оплати праці працівників державних органів» з січня по квітень 2017 року виходячи з розміру посадового окладу 5 000 грн.

Дану обставину сторони у судовому порядку не оскаржують, тому суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки постанові Черкаського окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року в цій частині.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_2 про стягнення з Драбівської РДА Черкаської області компенсації за невчасно виплачену заробітну плату в сумі 77 516, 07 грн. за період з 01.06.2016 року по 08.06.2017 року суд зазначає наступне.

Так, у відповідності до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що для проведення компенсації обов'язковою умовою є наявність нарахованого, але не виплаченого доходу, а також порушення встановлених строків його виплати на один і більше календарний місяць.

Як убачається з матеріалів справи, заробітна плата за період з 01.06.2016 року по 08.06.2017 року була нарахована та виплачена ОСОБА_2 і дана обставина позивачем, а також представниками відповідачів не оспорювалася. Колегія суддів звертає увагу на те, що заробітна плата ОСОБА_2 була нарахована і виплачена не в розмірі, який визначений постановами КМУ № 292 від 06.04.2016 року та № 15 від 18.01.2017 року, проте, дана обставина не може слугувати доказом того, що відповідач 1 не виплачував заробітну плату позивачу з затримкою на один і більше місяців, а тому вищевказана вимога задоволенню не підлягає.

В позовній заяві ОСОБА_2 також просить стягнути з Драбівської РДА Черкаської області на її користь моральну шкоду в сумі 24 617, 55грн.

З даного приводу, суд апеляційної інстанції зазначає, що загальний порядок та умови відшкодування моральної шкоди визначені Цивільним кодексом України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 вказаного Кодексу передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Статтею 1167 Цивільного кодексу України, яка передбачає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 2371 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснив, що моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, Верховний Суд України у вищевказаній постанові Пленуму зазначає, що в позовній заяві про відшкодування моральної шкоди повинні бути зазначені обставини того, у чому полягає моральна шкода, якими діями, рішеннями вона завдана та якими доказами вона підтверджена. Факт заподіяння шкоди доводить позивач.

Колегія суддів зазначає, що вимога позивача про відшкодування моральної шкоди, задоволенню не підлягає, оскільки позивач не надав суду жодних переконливих доказів на підтвердження причинного зв'язку між діями відповідача та завданням йому моральної шкоди.

Суд також звертає увагу на те, що позивач не обґрунтувала розмір моральної шкоди, а тому колегія суддів вважає, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди в розмірі 24 617, 55 грн. є безпідставною, необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.