Справа № 199/3112/17(2а/199/135/17)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 липня 2017 рокусправа № 199/3112/17(2а/199/135/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2017 р. в справі № 199/3112/17 за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання дій протиправними, скасування розпорядження, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання протиправною бездіяльності та скасувати рішення, яке викладене в листах № К 98/03/15 від 28.12.2016 р., № К 98/03/15 від 25.01.2017 р. та № К 98/03/15 від 28.03.2017 р. про відмову у проведенні перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01.12.2016 р.; зобов'язання провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.12.2016 р. із розрахунку 82% від грошового утримання судді у розмірі 28160 грн. відповідно до довідки апеляційного суду Дніпропетровської області №7-497-С від 13.12.2016 р., виплатити щомісячне довічне грошове утримання з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період, починаючи з 01.12.2016 р.; визнання протиправними дій відносно проведеного їй перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з розпорядженням № 178931 від 25.01.2017 р. у період з 01.01.2017 р. по 04.01.2017 р. з обмеженням максимальним розміром за цей період - 10740 грн., скасування зазначеного розпорядження та зобов'язання провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у період з 01.01.2017 р. по 04.01.2017 р. із розрахунку 82% грошового утримання судді у розмірі 28160 грн. відповідно до довідки апеляційного суду Дніпропетровської області №7-497-С від 13.12.2016 р., виплатити щомісячне довічне грошове утримання з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період, починаючи з 01.12.2016 р.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2017 р. позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову, вказуючи на порушення норм матеріального права. На думку апелянта, судом першої інстанції при визначенні дати здійснення перерахунку довічного грошового утримання судді неправильно застосовано приписи ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки питання виплати щомісячного довічного грошового утримання судді регулюється не цим законом, а Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Також судом безпідставно проігноровано Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 р. № 1774, яким встановлено обмеження розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів в розмірі 10740 грн. Крім того, апелянт вказує на невідповідність відомостей у виконавчому листі резолютивній частині постанови. При цьому відповідач просить визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

До судового засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутністю представника відповідача.

Позивач в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою Верховної Ради України від 16 липня 2015 року № 636-VІІІ ОСОБА_1 звільнена у відставку з посади судді апеляційного суду Дніпропетровської області. Наказом голови апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2015 року № 165/к відповідно до зазначеної постанови Верховної Ради України позивач з 25.08.2015 р. відрахована із складу суддів апеляційного суду Дніпропетровської області у зв'язку з виходом у відставку.

Позивач є суддею у відставці.

Після звільнення з посади судді відповідачем з 26.08.2015 р. по 07.06.2016 р. виплачувалась позивачу пенсія за віком, а не щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що підтверджується довідкою відповідача від 06.02.2017 р. № 314-Л та розпорядженням відповідача від 26.08.2016 р. № 178931.

Згідно з Рішення Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року з 08.06.2016 р. відповідачем ОСОБА_1 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 20926,40 грн., що обраховано із заробітної плати 25520 грн. відповідно до довідки апеляційного суду Дніпропетровської області № 7-396-с від 23.06.2016 р. (25520 грн. х 82% = 20926.40 грн.), що підтверджується розпорядженням відповідача від 26.08.2016 р. № 178931 та листом відповідача від 28.03.2017 р. № К 12/03/15.

Законом України «Про Державний бюджет в Україні на 2016 рік» передбачено, що з 1 грудня 2016 року мінімальна зарплата в Україні складає 1600 грн.

14.12.2016 р. позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.12.2016 р. відповідно до довідки апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.12.2016 р. № 7-497-С в зв'язку з підвищенням суддівської винагороди працюючим суддям, згідно з якою заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці станом на 01.12.2016 р., становить 28160 грн., проте, листом № К98/03/15 від 28.12.2016 р. відповідачем повідомлено позивача про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 грудня 2016 року у зв'язку із не врегулюванням чинним законодавством проведення відповідних перерахунків.

Листом від 25.01.2017 р. № К-98/03/15 відповідачем надано позивачу додаткову відповідь до листа від 28.12.2016 р. № К 98/03/15, в якому повідомлено, що Закон України «Про судоустрій та статус суддів» від 2.06.2016 року, який набрав чинності з 30.09.2016 р., не передбачав обмеження щомісячного довічного грошового утримання максимальним розміром. Також цим листом відповідачем повідомлено позивача про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2017 р. по 04.01.2017 р. із врахуванням обмеження максимальним розміром 10740 грн., що підтверджуються розпорядженням відповідача № 178931 від 25.01.2017 р.

Згідно з розпорядженням Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську № 178931 від 25.01.2017 р. з 05.01.2017 р. відповідачем проведено ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.12.2016 р. № 7-497-С у зв'язку з підвищенням заробітної плати (суддівської винагороди) працюючого судді на відповідній посаді, згідно з якою заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці станом на 01.12.2016 р., становить 28160 грн.

Довідкою відповідача від 06.02.2017 р. № 314-Л підтверджується нарахування та перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці тільки з 05.01.2017 р. та обмеженням щомісячного довічного грошового утримання з 1 по 4 січня 2017 року в розмірі 10740 грн. Загальна сума виплати за січень 2017 року з урахуванням обмеження та перерахунком з 5 січня 2017 року становить 21497,50 грн., а не на рівні лютого 2017 року з урахуванням перерахунку, який повинен був провести відповідач ще з 1 грудня 2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з порушення позивачем приписів діючого законодавства щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у разі збільшення суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, а також з неправомірності обмеження щомісячного грошового утримання розміром 10740 грн., оскільки у позивача виникло право на перерахунок саме з 01.12.2016 р., в цей час ніяких обмежень для проведення перерахунку суддям у відставці не існувало. Крім того, судом зазначено, що розмір раніше призначеного та перерахованого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не підлягає обмеженню, оскільки відповідно до вимог статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі (в даному випадку в бік погіршення особи).

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів».

Частиною третьою статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. №1-8/2016) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до частини 4 статті 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно з вимогами статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Досліджуючи правове поняття "щомісячне довічне грошове утримання судді", Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячне грошове утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці сплачує Пенсійний фонд України за рахунок Державного бюджету, діючому судді виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Виходячи з наведеного, щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних законних очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при звільненні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

Відтак, є правильним висновок суду першої інстанції, що позивач як суддя у відставці має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у разі підвищення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відповідно, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно визначена дата, з якої слід провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не визначена процедура здійснення перерахунку такого утримання, як й не визначена така процедура Порядком подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 р. N 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за N 200/14891, у редакції, що діяла станом на час подання позивачем заяви про здійснення перерахунку утримання.

Оскільки Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не врегульована процедура перерахунку щомісячного довічного грошового отримання, судом першої інстанції правомірно застосована аналогія права, а саме приписи ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та визначено, що в даному випадку перерахунок необхідно здійснити з 01.12.2016 р.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 р. № 3-1, у редакції постанови від 20.03.2017 р. № 5-1, визначає процедуру перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді.

Так, пунктом 4 розділу ІІ цього Порядку визначено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Проте, дана редакція Порядку не діяла на час подання позивачем заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання (14.12.2016 р.), відповідно не може бути застосована до даних правовідносин.

Щодо доводів апелянта про безпідставне не застосування до даних правовідносин Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 р. № 1774, яким встановлено обмеження розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів в розмірі 10740 грн., колегія суддів вказує, що такі доводи розглянуті судом першої інстанції, яким правильно зазначено, що таке обмеження не відповідає приписам Конституції України.

Щодо невідповідності відомостей у виконавчому листі резолютивній частині постанови та вимог апелянта про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, колегія суддів вказує на наступне.

Відповідно до частин 2, 3 статті 259 КАС України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неприбуття у судове засідання стягувача і боржника, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, а також витребувати виконавчий лист.

Тобто, розгляд питання про виправлення помилки у виконавчому листі, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, належить до компетенції суду, що видав виконавчий документ.

В даному випадку судом апеляційної інстанції здійснюється апеляційний перегляд постанови суду першої інстанції, питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, судом першої інстанції не розглядалось, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції не має процесуальних підстав для дослідження цього питання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2017 р. в справі № 199/3112/17 залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2017 р. в справі № 199/3112/17 за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання дій протиправними, скасування розпорядження, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 01.08.2017 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко