Справа № 815/2236/17
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/2236/17

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Гусев О. Г.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017р. ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ГУ НП в Одеській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії ГУ НП в Одеській області;

- зобов'язати ГУ НП в Одеській області прийняти від позивача вдруге пакет документів, що додається до заяви позивача від 9.03.2017р. із висновками щодо виплати грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності та направити вказані документи до МВС України;

- постановити окрему ухвалу у відношенні т.в.о. начальника управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Одеській області підполковника поліції Голубенко Д.І., який порушив законодавство.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона є колишнім співробітником міліції. У березні 2017р. вона звернулася до відповідача із заявою про виплату їй грошової допомоги у зв'язку із встановленням 2 групи інвалідності, при цьому надавши відповідні документи. Однак, листом за №14/1-С-423 від 21.03.2017р. вказана заява повернута позивачці з посиланням на те, що призначення та виплата одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції, втрата працездатності яких пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ, ЗУ «Про Національну поліцію» не передбачена.

Вважаючи такі дії Нацполіції незаконними позивачка просила суд позов задовольнити.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017р. адміністративний позов частково задоволено.

Визнано протиправними дії ГУ НП в Одеській області щодо повернення ОСОБА_2 пакета документів.

Зобов'язано ГУ НП в Одеській області прийняти від позивача вдруге пакет документів, що додається до заяви позивача від 9.03.2017р. із висновками щодо виплати грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності та направити вказані документи до МВС України.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.200КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при розгляді заяви ОСОБА_2 щодо виплати одноразової допомоги порушено вимоги чинного законодавства, оскільки позивачка набула права на отримання такої допомоги у зв'язку з встановленням їй ІІ групи інвалідності, яку вона отримала під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Судова колегія вирішуючи спір, вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 проходила службу на посаді заступника начальника відділу Малиноського ВП в м.Одесі ГУ НП в Одеській області у званні майора поліції. На службі в МВС з 1997р.. В подальшому позивачка переведена до лав Нацполіції.

Наказом начальника ГУ НП в Одеській області за №715 о/с від 26.07.2016р. позивачка звільнена зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» (через хворобу) (а.с.7).

Підставою для прийняття наказу про звільнення слугували: рапорт майора поліції ОСОБА_2 від 22.07.2016р., подання т.в.о. начальника Малиновського відділу поліції в м.Одесі ГУ НП в Одеській області від 22.07.2016р. та свідоцтво про хворобу за №285/2, видане ВЛК ДУ ТМО МВС України по Одеській області від 20.07.2016р..

Обласною медико-соціальною експертною комісією №1 складено довідку серії 10ААВ №807359, згідно якої ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС.

У березні 2017р. позивачка звернулася до начальника ГУ НП в Одеській області із заявою, в якій просила виплатити їй грошову допомогу у зв'язку з встановленням інвалідності 2 (другої) групи колишнього працівника міліції, що настала в період проходження нею служби в органах внутрішніх справ. До заяви додала: копію витягу з наказу начальника ГУ НП, свідоцтва про хворобу, довідку МОЗ України про визначення втрати професійної працездатності (а.с.6-11).

Листом Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Одеській області за №14/1-С-423 від 21.03.2017р. вказана заява разом із пакетом відповідних документів повернута позивачці та повідомлено про те, що згідно наданої нею довідки МСЕК право на отримання одноразової грошової допомоги позивачка набула після звільнення зі служби в поліції як поліцейський. Посилаючись на ст.97 ЗУ «Про Національну поліцію» відповідач у вказаному листі зазначив, що виплата допомоги у разі встановлення інвалідності колишньому працівнику міліції під час проходження служби в органах внутрішніх справ, ЗУ «Про Національну поліцію» не передбачена.

Перевіряючи правомірність дій ГУ НП в Одеській області, з урахуванням підстав, за якими позивачка просить визнати їх протиправними, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Закон України «Про Національну поліцію» за №580-VIII (далі Закон України №580-VIII) було прийнято 2.07.2015р. та опубліковано в газеті «Голос України» 6.08.2015р..

У пп.1 п.1 Прикінцевих та перехідних положень наведеного Закону закріплено, що цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім п.1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону вказано зааконродавчі акти, які визнано такими, що втратили чинність: ЗУ «Про міліцію» (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991р., N4, ст.20 із наступними змінами); Постанова ВР Української РСР «Про порядок введення в дію Закону Української РСР «Про міліцію» (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991р., N4, ст.21).

За приписами абзацу 3 п.15 Прикінцевих та перехідних положень розділу XI ЗУ «Про Національну поліцію», право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених ЗУ «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності ЗУ «Про Національну поліцію».

В ч.6 ст.23 ЗУ «Про міліцію» передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених КМУ. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Постановою КМУ за №850 від 21.10.2015р. затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі за текстом - Порядок).

У відповідності до п.1 вказаного Порядку, ці - Порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Як визначено в п.2 Порядку, днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до положень пп.3 п.2 Порядку, грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі:

- 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи;

- 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи;

- 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

У відповідності до приписів п.7 Порядку, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби заяву та відповідні документи.

За правилами п.8 Порядку, керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС у 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в п.6 або 7 цього Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Відповідно до п.9 Порядку, МВС в місячний строк після надходження вищевказаних документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених п.14 Порядку, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Як вбачається із довідки до акта огляду МСЕК серії 10АВВ №807359 та інших наданих позивачкою документів, що ОСОБА_2 набула право на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням їй ІІ групи інвалідності, яку вона отримала під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що твердження Нацполіції про те, що позивачка не має права на отримання одноразової грошової допомоги через те, що її захворювання пов'язане з проходженням служби в органах ОВС, а не в поліції, є безпідставним та таким що прямо суперечить абз.3 п.15 Прикінцевих та перехідних положень розділу XI ЗУ «Про Національну поліцію».

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що системнгий аналіз норм ЦК України, ЗУ «Про центральні органи виконавчої влади» за №3166-VI та Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади за №1074 дає підстави для висновку, що порядок утворення та припинення юридичних осіб публічного права є відмінним від порядку утворення та припинення юридичних осіб приватного права. Тобто, у разі ліквідації органу виконавчої влади, держава відповідним актом КМУ передає його завдання та функції новоствореному центральному органу виконавчої влади, забезпечуючи у такий спосіб безперервне виконання функцій держави. Таким чином, територіальні органи міністерств не можуть діяти інакше, ніж це передбачено актами Президента України чи Кабінету Міністрів України, виданими для забезпечення виконання відповідними міністерствами своїх функцій.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) установи, що ліквідується, не виключає, а передбачає обов'язок роботодавця (держави) з дотримання гарантованих державою прав та інтересів працівників ліквідованої установи.

Отже, оскільки відповідач - ГУ НП в Одеській області, прийняв на себе функції та повноваження ГУМВС України в Одеській області, а також враховуючи положення абз.3 п.15 Прикінцевих та перехідних положень розділу XI ЗУ «Про Національну поліцію», відповідач повинен забезпечити позивачу дотримання її прав щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідністю, отриманою від час проходження служби в ОВС.

Аналізуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правомірно встановив, що дії відповідача щодо повернення пакету документів для виплати грошової допомоги діяв без урахування вищезазначених норм законодавства.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.196, 198, 200, 206,254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.О. Турецька

О.В. Лукянчук