Справа № 824/570/17-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 серпня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/570/17-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши адміністративний позов Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд,

В С Т А Н О В И В:

Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд.

Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) 16033,78 грн в дохід Державного бюджету України (отримувач УК у Біляївському районі, р/р 0111 ГУ ДКСУ у Одеській області, МФО 828011, . Призначення платежу - плата за проїзд).

Частиною першою статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам, встановленим статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів

Як вбачається із позовної заяви, позивач просить суд стягнути плату за проїзд з ОСОБА_1.

Однак на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, надано документи, які стосуються ОСОБА_2, тобто іншої особи, не відповідача.

Таким чином, позивачем не дотримано вимог частини другої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім цього, частиною третьою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Розміри ставок судового збору встановлені статтею 4 Закону України "Про судовий збір". Зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600 гривень.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, зміст та характер заявлених вимог майновий, оскільки вирішення судом цього спору стосується зобов'язань відповідача, що виражені в грошовому еквіваленті, має очевидний економічний характер, а результат розгляду справи може призвести до збільшення активів позивача.

Зважаючи на те, що 1,5 відсотки розміру майнових вимог даного спору становить 240,50 грн ((16033,78)*1,5/100), тобто менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1600,00 грн (1600,00*1), то розмір судового збору за подачу позову до суду становитиме 1600,00 грн.

Однак позивачем, всупереч вказаним вище нормам, за звернення до суду із даним позовом судовий збір не сплачений.

Між тим, позивач разом із позовною заявою подав клопотання про відстрочення сплати судового збору у відповідності до статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обгрунтування поданого клопотання вказано, що Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади та фінансується з Державного бюджету України. Зазначено, що відповідно до кошторису Укртрансбезпеки на поточний місяць 2017 року "Інші видатки", за якими здійснюється оплата судового збору, бюджетних коштів за статтею розходів "судовий збір" на дату подачі позову не вистачило. Тому позивач просить суд відстрочити сплату судового збору до вирішення справи по суті.

Розглянувши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору та перевіривши матеріали даного адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналіз наведеної норми права дозволяє дійти висновків про те, що підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. Аналогічна норма міститься й у статті 10 Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення, розстрочення чи відстрочення від такої сплати.

Позивач зазначає, що не має можливості сплатити судовий збір, оскільки на момент звернення до суду на рахунках Укртрансбезпеки відсутні кошти для сплати судового збору.

Однак при цьому він не надав суду належних доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подану ним заяву у встановленому законом порядку, а також доказів надходження коштів на його рахунки до вирішення цієї справи по суті.

Згідно Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір" від 23.01.2015 р. №2 доведено до відома суддів результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір".

У роз'ясненні зазначено, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Враховуючи вищезазначене, сплата судового збору органами державної влади є їх обов'язком за подання заяв до суду, а тому зловживання правом на звільнення, відстрочку чи розстрочку від його сплати є недопустимим.

У зв'язку із цим, наведені позивачем доводи є безпідставними та необґрунтованими, а тому не є підставою для відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даної позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1.В задоволенні клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з моменту отримання даної ухвали шляхом подання позовної заяви у відповідності до вимог, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України

В разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на цю ухвалу може бути подано до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Лелюк