Справа № 826/15692/15
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 липня 2017 року № 826/15692/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до треті особиСолом'янського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві Головного управління Державної міграційної служби в місті Києві ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
Провизнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Солом'янського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві (відповідач 1) та Головного управління Державної міграційної служби в місті Києві (відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення від 15.04.2015 про зняття позивача з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язання поновити реєстрацію.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.08.2016 відкрито провадження у справі.

У зв'язку з припиненням повноважень судді щодо здійснення правосуддя, в провадженні якого перебувала адміністративна справа, справу було повторно розподілено між суддями та автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва справу передано на розгляд судді Григоровича П.О.

Позовні вимоги мотивовано тим, що зняття з реєстрації проведено протиправно, оскільки позивачем заяви не подавалися, а інші підстави для зняття його з реєстрації відсутні.

Відповідачі проти позову заперечили з огляду на те, що зняття позивача з реєстрації відбувалося відповідно до законодавства у зв'язку з припиненням його права користування житловим приміщенням.

В судове засідання 06.06.2017 представник Солом'янського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи №826/15692/15 у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 1995 року мав зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1.

У процесі приватизації житла за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 набув право власності на 1/6 частину зазначеної квартири.

Відповідно до договору дарування від 26.09.2009 ОСОБА_1 подаровано 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4., у зв'язку з чим право власності на відповідну частку житла у позивача припинилося.

Листом Солом'янського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві від 06.07.2015 ОСОБА_1 було повідомлено, що на підставі пункту 3.1 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 №1077, його було знято 15.04.2015 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 за заявою власників.

Вказуючи на протиправність зняття його з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України, регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

При цьому, Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, а тому положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

1. заяви особи або її законного представника;

2. судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

3. свідоцтва про смерть;

4. паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

5. інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Пунктом 3.1 розділу ІІІ Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 №1077 (далі Порядок №1077) визначений перелік підстав зняття з реєстрації місця проживання особи, а саме:

заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником;

судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

свідоцтва про смерть;

паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства. Інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи посвідки на постійне проживання в Україні;

підстав для проживання або перебування особи на обліку у закладі/установі (повідомлення про припинення підстав для проживання/перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту);

підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Абзацом 10 пункту 3.1 Порядку №1077 визначено, що зняття з реєстрації на підставах, визначених в абзацах вісім та дев'ять пункту 3.1 цього розділу, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи закладу/установи або за заявою власника/наймача житла або їх законних представників.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що зняття з реєстрації особи, що втратила право на користування житлового приміщення у зв'язку з відчуженням відповідного житла здійснюється, зокрема за заявою власника на підставі документів, що підтверджують відчуження житла.

Пунктом 3.7 розділу ІІІ Порядку №1077 передбачено, що якщо зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - дев'ятому пункту 3.1 цього розділу, без надання паспортного документа особи, місця проживання якої знімається з реєстрації, відомості про зняття з реєстрації вносяться до паспортного документа особи при її зверненні для реєстрації нового місця проживання.

Судом встановлено, що право власності ОСОБА_1 на 1/6 частину частки квартири АДРЕСА_1 припинилося на підставі договору дарування від 26.09.2009, а відтак припинено і право користування позивача відповідним житлом.

Усіма співвласниками квартири АДРЕСА_1, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 подано до Солом'янського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві заяву про зняття з реєстрації ОСОБА_1 у зв'язку з припиненням його права власності на 1/6 відповідної квартири та відповідно припиненням права користування відповідним житлом.

Доказів наявності договору оренди відповідного житлового приміщення чи існування інших правових підстав користування відповідним житлом позивачем суду не надано.

Таким чином, Солом'янським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві правомірно знято ОСОБА_1 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 на підставі заяв усіх співвласників квартири та документів, що підтверджують припинення права користування житлом у зв'язку з відчуженням частини нерухомості.

Посилання позивача на наявність у нього права користування відповідним житлом як члена сім'ї одного зі співвласників - ОСОБА_4 відхиляються судом як необґрунтовані, оскільки користування приватним житлом можливе зі згоди власника, а ОСОБА_4 відповідної згоди не надавала, більше того звернулася до Солом'янського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві із заявою про зняття ОСОБА_1 з реєстрації.

Доводи ОСОБА_1 про неможливість його виселення без судового рішення колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки виселення не є предметом спору в даній адміністративній справі, а припинення права користування житлового приміщення у зв'язку з відчуженням відповідного житла є самостійною підставою зняття з реєстрації місця проживання особи згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та пунктом 3.1 Порядку №1077.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович