Справа № 656/384/17
Суддя: Ковальчук Т. М.
Дата ухвалення: 2017-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Іванівський районний суд Херсонської області
Справа № 656/384/17
Номер провадження 2-а/656/9/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2017 року Іванівський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Т.М.

за участі секретаря Кидрук О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП Іванівського відділення поліції Каховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області Вершляги Юрія Вікторовича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника СРПП Іванівського відділення поліції Каховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції Вершляги Юрія Вікторовича (далі - начальник СРПП Іванівського ВП Вершляга Ю.В.) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №973822 від 25 травня 2017 року, посилаючись на те, що вказаною постановою, складену начальником СРПП Іванівського ВП Вершлягою Ю.В. його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за те, що він 25.05.2017 року о 10.40 год., керуючи автомобілем Москвич М412, державний номер 04270 по вул.Таврійській в смт.Іванівка Херсонської області, здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена». Вважає, дану постанову незаконною, оскільки відповідач при винесенні цієї постанови допустив такі порушення, а саме: справу було розглянуто на місці зупинки автомобіля, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; його було позбавлено можливості в повному обсязі скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП; порушені вимоги щодо процедури розгляду, передбаченої ст.ст.278, 279 КУпАП. Крім того, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки ним було проведено зупинку, яка не заборонена п.15.10 Правил дорожнього руху (далі -ПДР). Просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 25 травня 2017 року серії АР №973822.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та пояснив, що 25.05.2017 року він разом з ОСОБА_3 їздив на автомобілі Москвич М412 д.н.04270 до Іванівської районної лікарні. Повертаючись з лікарні в с.Агаймани ОСОБА_3 попросила його зупинити автомобіль біля туалету напроти ринку по вул.Таврійській в смт.Іванівка. Під час його зупинки для висадження пасажира до нього підійшов поліцейський Вершляга Ю.В., попросив його документи та запропонував пройти та присісти в автомобіль останнього для складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки він порушив ПДР. Дорожній знак 3.34 на перехресті відразу не бачив, зупинитися в дозволеному для цього місці не зміг, оскільки всі місця були зайняті іншими транспортними засобами. Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 25.05.2017 року не підписував, оскільки з нею не згоден, копію постанови та протоколу від відповідача отримав. Просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги свого довірителя підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив задовольнити.

Відповідач Вершляга Ю.В. в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що 25.05.2017 року близько 10.40 год, він патрулював біля центрального ринку в смт.Іванівка та слідкував за виконанням водіями вимог дор.знаку 3.34 ПДР, який було встановлено на перехресті з табличкою зони дії цього знаку. В цей час ним було виявлено, що в зоні дії цього знаку зупинився автомобіль НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 Він підійшов до автомобіля позивача та повідомив йому, що ним порушено ПДР та скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. В цей час з автомобіля позивача виходила жінка. Оскільки позивач відразу нічого не заперечував, був згоден з порушенням, то він почав складати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 973822 від 25.05.2017 року та надав позивачеві для ознайомлення. В цей момент повернулася жінка, яка виходила з автомобіля та почала заперечувати порушення позивачем ПДР, у зв'язку з чим, ОСОБА_1 відмовився підписувати винесену відносно нього постанову. Оскільки позивач почав заперечувати скоєння адміністративного правопорушення, тоді ним було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №047193 від 25.05.2017 року відносно позивача. Копію протоколу та постанови по справі про адміністративне правопорушення ним було надано позивачеві для ознайомлення, при цьому роз'яснено права передбачені КУпАП, зокрема право на оскарження даної постанови. За результатами розгляду адміністративної справи до позивача було застосовано стягнення у виді мінімального штрафу у розмірі 255 грн. Просив в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

В судовому засіданні встановлено, що 25 травня 2017 року начальником СРПП Іванівського відділення поліції Каховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області старшим лейтенантом поліції Вершлягою Ю.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №973822, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн (а.с.10).

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 25.05.2017 року о 10 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом Москвич М412, номерний знак НОМЕР_2, по вул.Таврійській в смт.Іванівка Іванівського району Херсонської області, здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги дор.зн. 3.34 та п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 047193 від 25.05.2017 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки останній під час складання постанови серії АР №973822 від 25.05.2017 року оспорив допущене ним правопорушення (а.с.11).

Відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП передбачена, зокрема за порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків, правил зупинки і стоянки.

Згідно п.8.4.1 ПДР дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Пунктом 8.4 ПДР передбачено, що дорожні знаки поділяються на групи, серед яких є заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі (п.8.4 «в»).

Згідно гл.3 розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР, до заборонених знаків віднесено дорожній знак 3.34 «Зупинка заборонена», згідно якого, забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

У населеному пункті знак 3.34 має встановлюватися з табличками «Зона дії знака» 7.2.2-7.2.6, 7.4.1 - 7.4.7, 7.5.1-7.5.6 або 7.18.

Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Допускається використання знака 3.34 разом з дорожньою розміткою 1.4. За такого поєднання зона дії знака визначається довжиною лінії розмітки.

Не поширюється дія знака:

- на транспорті засоби, що рухаються за встановленими маршрутами, на позначених посадкових майданчиках або перед знаками «Місце зупинки» відповідного маршрутного транспорту;

- на водіїв-інвалідів, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Інвалід», за наявності під знаком таблички 7.18 «Крім інвалідів».

Таким чином, у зоні дії знака 3.34 забороняється зупинка транспортних засобів, оскільки в місці, де встановлений знак, можливе створення підвищеної небезпеки зіткнення через високу інтенсивність руху.

Відповідно до п.1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Крім того, у п.1.5 ПДР, вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показала, що вона співмешкає з позивачем, з 2013 року є інвалідом 3 групи. 25.05.2017 року вона разом з позивачем на автомобілі Москвич їздили в лікарню в смт.Іванівка. Повертаючись додому в с.Агаймани, вона попросила позивача зробити зупинку біля ринку, щоб сходити до туалету. ОСОБА_1 призупинив автомобіль біля ринку в неустановленому для цього місці, де вона вийшла, оскільки дозволені для зупинки місця були зайняті іншими машинами. В цей момент до них підійшов поліцейський і повідомив, що водій порушив ПДР. Бачила на перехресті знак, який забороняв зупинку. Спочатку на позивача було складено постанову, а потім тільки протокол про адміністративне правопорушення, оскільки вони були не згодні з порушенням ПДР.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу.

Частиною 2 названої статті Кодексу визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 названої статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395.

Відповідно до пункту 4 Розділу І вказаної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Отже, чинним законодавством України уповноваженим працівникам підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП, зокрема, ст.ст.278, 279 КУпАП, на порушення вимог яких посилається позивач.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтується її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що позивач та автомобіль, яким він керував, не відносяться до категорії, на яку не поширюється дія дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена».

Таким чином, в судовому засіданні відповідачем було доведено, що позивач порушив вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» та правомірно здійснено кваліфікацію вказаного порушення за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі, визначеному вказаною нормою.

Як раніше зазначалося, у даному випадку провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП, не здійснювалося. Постанова від 25.05.2017 року серія АР №973822 була складена на місці вчинення правопорушення, як це передбачено ч.4 ст.258 КУпАП.

Крім того, суд встановив, що ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення, що також підтвердив в судовому засіданні позивач, зазначивши, що копії цих документів ним долучено до позову. Також, позивач своїм підписом у протоколі підтвердив, що йому роз'яснено права, передбачені ст.268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно ст.ст. 287-289 КУпАП, якими він скористався, звернувшись 29.05.2017 року до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для надання йому правової допомоги (а.с.13) та своєчасно до суду з даним адміністративним позовом.

Щодо доводів позивача, про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки ним було проведено зупинку, яка не заборонена п.15.10 ПДР, то ці доводи позивача спростовуються показами свідка ОСОБА_3, яка підтвердила те, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу в неустановленому для цього місці, під час якої вона вийшла з автомобіля. Крім того, відповідно до вимог пункту 15.10 ПДР, на який посилається позивач, в п.п. «а» п.15.10 зазначено, що стоянка забороняється в місцях, де заборонена зупинка, в даному випадку зупинка була заборонена дорожнім знаком 3.34.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що під час винесення постанови серії АР №973822 від 25.05.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства України, у зв'язку з чим, позовні вимоги щодо скасування постанови не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.71, 86, 161, 163, 171-2 КАС України, ст. 289 КпАП України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до начальника СРПП Іванівського відділення поліції Каховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області Вершляги Юрія Вікторовича про скасування постанови - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Іванівський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Т. М. Ковальчук