Справа № 815/3987/17
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/3987/17

Справа № 815/3987/17

УХВАЛА

01 серпня 2017 року

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., вивчивши подання ГУ ДФС в Одеській області до ТОВ «ГЕФЕСТ-БІЛДІНГ» про накладання умовного адміністративного арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До суду 01.08.2017 року надійшло подання ГУ ДФС в Одеській області до ТОВ «ГЕФЕСТ-БІЛДІНГ», у якому ГУ ДФС в Одеській області просить прийняти постанову, якою підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту ТОВ «ГЕФЕСТ-БІЛДІНГ» згідно рішення ГУ ДФС в Одеській області від 31.07.2017 року.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст.183 -3 КАС України провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Частиною 3 ст.183-3 КАС України визначено, що подання подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинно містити: 1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв'язку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв'язку, якщо такий відомий, відносно сторони, до якої застосовуються заходи, передбачені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення з поданням, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи суб'єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

Відповідно до ч.4 цієї статті у разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків. Невиконання вимог суду у встановлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів

Надане до суду подання не відповідає встановленим ст.183-3 КАС України вимогам.

Згідно особливостей провадження у справах за зверненнями органів державної податкової служби та митних органів, вказані органи є заявниками по праві (п.2ч.3 ст.183-3 КАС України), проте ГУ ДФС визначено в подання як позивач.

Заявник не зазначає засобів зв’язку боржника (відповідача), але до позову не надано витяг з ЄДР (зокрема зі сайту МЮУ, який містить також телефони суб’єкта господарювання). Заявник не висвітлює зазначення засобів зв’язку суб’єктом господарювання при поданні декларацій.

Відповідно до Закону україни «Про судовий збір» судовий збір – це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Заявником судовий збір не сплачений.

У якості доказу направлення боржнику копії подання та наданих до нього документів заявник надав копію розрахункового чеку та опис вкладення до поштового відправлення. Проте вказані документи не можуть свідчати про належне виконання заявником вимог ч.3 ст.106 КАС України, оскільки згідно опису загальний підсумок предметів і оголошеної цінності -10 арк. В опису за номерами 3,4,5 значиться копії актів про не допуск до перевірки на 6 арк., копії актів про відмову підписання на 6 арк., копії направлень на 14 арк. Тобто якщо предметів 10, то аркушів значно більш, проте у загальному підсумку значиться 10 арк.

Крім того, документи до подання не оформлені належним чином. Зокрема, до заяви надана копія звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, у якому значиться додаток: «копії актів на ___ арк.», тобто є незрозумілим які документи були надані керівнику для вирішення питання щодо застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Статтею 80 ПКУ визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності однієї з таких підстав, встановленою п.80.2 ст.80 ПКУ.

До заяви надана копія наказу про проведення фактичної перевірки, проте не надано документів які стали підставою для прийняття вказаного наказу, та які свідчать про наявність підстав для проведення фактичної перевірки.

Заявник не зазначає кому з посадових осіб ТОВ «ГЕФЕСТ-БІЛДІНГ» або його уповноваженого представника був вручений наказ про проведення фактичної перевірки до її початку.

В жодному акті про недопуск до перевірки не зазначено відомостей про осіб, які відмовились від проведення перевірки.

Суб’єктом перевірки був платник податку ТОВ «ГЕФЕСТ-БІЛДІНГ», проте заявник зазначає що фактичні перевірки проводились за адресами господарських одиниць боржника, але жодного доказу цих обставин не надав.

Згідно з п.94.6 ст.94 ПКУ керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених уп.94.2, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Пунктом 94.11 ст.94 ПКУ встановлено, що рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу щодо арешту майна може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Аналіз вищезазначених норм свідчить, на думку суду, про необхідність вручення рішення про застосування арешту майна платника податків, надання вказаних відомостей суду щодо дати вручення вказаного рішення, без чого не може вирішуватися питання про обґрунтованість прийняття вказаного рішення судом, оскільки порушується право боржника на оскарження рішення контролюючого органу передбаченого ПКУ.

Заявник надав лише відомості про направлення копії подання з додатками, серед яких є рішення про накладення умовного арешту, але відомостей про вручення вказаного рішення з вимогою тимчасово зупинити відчуження майна ТОВ «ГЕФЕСТ-БІЛДІНГ» відповідно до рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 31.07.2017 року не надано.

З урахуванням викладеного суд вважав, що ГУ ДФС не дотримано вимоги ч.3 ст.183-3 КАС України, а тому ухвалою суду від 01.08.2017 року подання залишено без руху та заявнику наданий строк для усунення недоліків до 17.00 год. 01.08.2017 року. Заявник попереджений, що невиконання вимог суду у встановлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів.

Станом на 17.30 год. заявник не усунув недоліки подання, у зв’язку з чим подання підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись 183-3 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Подання ГУ ДФС в Одеській області до ТОВ «ГЕФЕСТ-БІЛДІНГ» про накладання умовного адміністративного арешту майна - повернути заявнику.

Повернення подання не є перешкодою для повторного звернення з ним до суду після усунення його недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом 24 годин з моменту її винесення.

Суддя Е.В. Катаєва