Справа № 802/1146/17-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 липня 2017 р. Справа № 802/1146/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участі секретаря судового засідання: Кулика В.В.

позивача: ОСОБА_1

представників сторін:

відповідача: Мараховської В.Ф.

третьої особи: Павич О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління державної казначейської служби України у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці

про: зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Головного управління державної казначейської служби України у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 25 квітня 2017 року на виконання рішення Вінницького міського суду він отримав виконавчий лист про стягнення з управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці судового збору в сумі 964 грн. 60 коп. 27 квітня 2017 року він звернувся із зазначеним виконавчим листом до Головного управління державної казначейської служби України у Вінницькій області про стягнення з управління Пенсійного Фонду України у м. Вінниці за рахунок бюджетних асигнувань судового збору в сумі 964 грн. 60 коп.

14 червня 2017 року листом Головне управління державної казначейської служби України у Вінницькій області повідомило, що виконання виконавчого документа від 25 квітня 2017 року відповідно до вимог Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" покладено на Державну казначейську службу України згідно з Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 року № 440. Відповідно до п. 20 Порядку безпосереднє списання коштів за зазначеним виконавчим документом здійснюється Державною казначейською службою України в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845. Пункт 47 Порядку № 845 передбачає, що безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів (КПКВ 3504040) здійснюється Казначейством, тобто, Державною казначейською службою України, а не Головним управлінням державної казначейської служби України у Вінницькій області. Відтак, виконання виконавчих документів буде здійснено Державною казначейською службою України виключно згідно з черговістю його надходження та у межах відповідних бюджетних призначень.

У судовому засіданні позивач зазначені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити у задоволенні адміністративного позову. Окрім того, просила врахувати подані письмові заперечення.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала та зазначила, що стягнення судового збору за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці порушує норми Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків та використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду. Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці здійснює свої видатки відповідно до кошторису видатків на утримання апарату управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці на 2017 рік, відповідно до якого кошти на сплату судового збору не передбачені. Відтак, управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці немає можливості сплатити судовий збір у зв'язку з відсутністю коштів, призначених на повернення судового збору. Стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці порушить норми Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо недопустимості нецільового використання коштів Пенсійного фонду України, порушить його права та інтереси, а також створить умови щодо порушення механізмів належного фінансування пенсійних виплат.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

25 квітня 2017 року на виконання рішення Вінницького міського суду ОСОБА_1 отримав виконавчий лист про стягнення з управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці судового збору в сумі 964 грн. 60 коп.

27 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся із виконавчим листом до Головного управління державної казначейської служби України у Вінницькій області про стягнення з управління Пенсійного Фонду України у м. Вінниці за рахунок бюджетних асигнувань судового збору в сумі 964 грн. 60 коп.

14 червня 2017 року листом Головне управління державної казначейської служби України у Вінницькій області повідомило, позивача, що виконання виконавчого документа від 25 квітня 2017 року відповідно до вимог Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" покладено на Державну казначейську службу України згідно з Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 року № 440. Відповідно до п. 20 Порядку безпосереднє списання коштів за зазначеним виконавчим документом здійснюється Державною казначейською службою України в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845. Пункт 47 Порядку № 845 передбачає, що безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів (КПКВ 3504040) здійснюється Казначейством, тобто, Державною казначейською службою України, а не Головним управлінням державної казначейської служби України у Вінницькій області. Відтак, виконання виконавчих документів буде здійснено Державною казначейською службою України виключно згідно з черговістю його надходження та у межах відповідних бюджетних призначень.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Відповідно до статті 3 Закону України від 05 червня 2012 року № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок № 845).

Відповідно до п. 2 Порядку безспірне списання це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Згідно з п. 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Разом з тим, 16 жовтня 2013 року набрав чинності Закон України від 19 вересня 2013 року № 583-VII "Про внесення змін до деяких законів України щодо виконання судових рішень", яким доповнено Розділ II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" пунктом 3, відповідно до якого виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Також, цим пунктом Закону встановлено черговість погашення заборгованості.

Заборгованість погашається в такій черговості:

- у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника;

- у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов'язаними з трудовими правовідносинами;

- у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

З метою реалізації пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 року № 440 затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою (далі - Порядок № 440).

Пунктом 8 Порядку № 440 передбачено, що рішення розподіляються в порядку такої черговості погашення заборгованості:

- перша черга - рішення щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника;

- друга черга - рішення, пов'язані з трудовими правовідносинами;

- третя черга - інші рішення.

Рішення вносяться до кожної з черг за датою їх надходження до органу державної виконавчої служби.

Таким чином, суд погоджується з позицією представника відповідача та представника третьої особи щодо наявності черговості щодо погашення заборгованості за рішенням суду.

Відповідно до п. 20 Порядку № 440 погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845.

Пунктом 48 Порядку 845 визначено, що безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів здійснюється Казначейством.

Наведеними положеннями чинного законодавства передбачено, що безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством виключно у порядку черговості надходження виконавчих документів. При цьому, жодним нормативно-правовим актом не передбачено обставин, за наявності яких, Казначейство може здійснити першочергове або позачергове безспірне списання коштів.

Окрім того, представником відповідача зазначено, що Законом України "Про Державний бюджет на 2017 рік" на поточний рік в Державній казначейській службі України за бюджетною програмою КПКВ 3504040 "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою" передбачено 500000 грн., відтак виконання виконавчих документів буде здійснено Державною казначейською службою України згідно з черговістю його надходження та у межах відповідних бюджетних призначень.

Відповідно до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ст. 69 КАС України).

Суд відмічає, що позивачем не подано належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 70 КАС України, які б доводили про протиправність дій відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

З урахуванням вимог ст. 94 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна