Справа № 592/3455/17
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 р.Справа № 592/3455/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.05.2017 по справі № 592/3455/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми Пономаренко Інни Олегівни

про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Суми Пономаренко Інни Олегівни, в якому просив суд скасувати постанову серії АР № 920894 від 22.03.2017 інспектора роти № 2 УПП у м. Суми Пономаренко І.О. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП як безпідставну, а провадження по справі закрити.

В обгрунтування позовних вимог вказав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки не встановлено факту керування ним транспортним засобом. Крім того, в постанові відсутні дані про роз'яснення йому прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності та його право на отримання правової допомоги адвоката.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 травня 2107 року по справі № 592/3455/17 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм процесуального права.

На адресу суду повернувся конверт з судовою повісткою направленою на адресу позивача, який не є вручений адресату з незалежних від суду причин, в зв'язку з чим відповідно до ст. 35 КАС України вважається, що вказана повістка є врученою.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 22.03.2017 інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми Пономаренко І.О. щодо позивача була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 920894, відповідно до якої 22.03.2017 о 13 год. 05 хв. в м. Суми по вул. Засумська біля буд. 5 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1 "а" ПДР України (а.с.13).

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом про її скасування.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції ч.1 статті 126 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства; доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову враховуючи таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного нормативного акту зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2.1 "а" Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача оскаржуваною постановою притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за те, що при зупинці транспортного засобу HYUNDAI Sonata, н.з. НОМЕР_1 та перевірці у позивача документів, виявлено відсутність при останньому посвідчення водія.

Колегія суддів зазначає, що адміністративна відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України,- доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З оглянутого в судовому засіданні суду апеляційної інстанції відеозапису з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, колегією суддів встановлено, що дійсно, в порушення вимог п. 2.3."а" ПДР України позивач керував автомобілем HYUNDAI Sonata, по вул. Засумська біля буд. № 5 м. Суми не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що постановою Ковпаківського районного суду м.Суми від 11.04.2017 по справі № 592/3417/17 позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за те, що 22.03.2017 близько 13 год. 05 хв. в м. Суми по вул. Засумська біля буд.5 ОСОБА_1 керував автомобілем HYUNDAI Sonata, н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння (а.с.21).

Колегія суддів враховує доводи апелянта на недопустимість посилання суду першої інстанції на рішення суду, яка не набрало законної сили, однак наведене не впливає на вирішення справи по суті, оскільки іншим доказами підтверджено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

При цьому, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.04.2017 по справі № 592/3417/17 залишена без змін постановою Апеляційного суду Сумської області від 19.07.2017, від так набрала законної сили та встановлені нею обставини щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом на момент зупинки поліцейськими враховуються колегією суддів під час надання правової оцінки обставинам справи у вказаній справі.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб передбачені чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення серії АР № 920894 від 22.03.2017 за формою відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обгрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.05.2017 по справі № 592/3455/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Зеленський В.В. Пянова Я.В.
Повний текст ухвали виготовлений 07.08.2017.