Справа № 755/7797/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року м. Київ К/800/32230/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Смоковича М.І.,

Єрьоміна А.В.,

розглянула у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дніпровського районного суду м.Києва від 13.06.2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання відповідача провести з 01.03.2014 перерахунок пенсії основної пенсії за віком у відповідності до частин першої та другої ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме шляхом збільшення заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію згідно розпорядження № 156358, на індекс інфляції за 2013 рік, та подальші індексації пенсії.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.06.2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2016 року, адміністративний позов задоволено частково. Зобов'язано Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 по стажу та заробітку з урахуванням індексу інфляції з 03.02.2016. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій у частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального та матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Відповідно до частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Як встановлено, позивач перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію за вислугу років, з 10.10.2013 переведений на пенсію за віком та має загальний стаж роботи 43 роки 7 місяців 2 дні (станом на 31.10.2015), та з урахуванням даних персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.08.2013. Розмір пенсії, станом на 01.02.2016, становить 1877,57 грн.

03.02.2016 та 15.03.2016 позивач звертався до відповідача із заявами про перерахунок пенсії за період з 2013 року по 2016 рік у відповідності до частин першої та другої ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листами № 89/01/Л-79 від 11.02.2016 та № 231/01/Л-209 від 25.03.2016 позивачу відмовлено у задоволенні вищезазначених заяв.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із висновками судів попередніх інстанцій у частині відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Згідно частин першої - третьої ст. 42 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, щороку починаючи з 1 березня поточного року у разі, якщо середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за минулий рік зросла, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік.

Розмір та порядок такого підвищення пенсії визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України.

Згідно п. 4 Порядку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою КМ України № 795 від 30.10.2013 перерахунок пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" проводиться шляхом збільшення заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, зазначеної у пункті 3 цього Порядку, на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік.

Зазначений коефіцієнт визначається щороку у межах бюджету Пенсійного фонду України Кабінетом Міністрів України.

Оскільки КМ України не визначив на 2013 рік коефіцієнт зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, колегія суддів погоджується з доводами відповідача щодо відсутності правових підстав для перерахунку позивачу пенсії відповідно до частини другої ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Крім того, Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" № 1166-VII від 27.03.2014 з 01.04.2014 дія частини другої ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зупинена до стабілізації економічної ситуації в країні.

З огляду на вказані норми колегія суддів вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій відносно того, що правових підстав для перерахунку пенсії позивача відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-ІV немає.

Позивач вважає необґрунтованими висновки судів щодо неможливості здійснити перерахунок пенсії через зупинення дії частини другої ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» згідно Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" № 1166-VII від 27.03.2014 року, оскільки відповідні положення набрали чинності лише з 01.04.2014 року.

Разом з тим, у цій справі встановлено, що позивач звертався із заявами про перерахунок пенсії у лютому, березні 2016 року, тобто після набрання чинності вказаним законом.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача провести з 01.03.2014 перерахунок пенсії згідно частини першої ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", то дана позовна вимога задоволена судом першої інстанції, висновки якого підтримав суд апеляційної інстанції, за період з 03.02.2016 року.

Проте, позивач вважає, що дана позовна вимога підлягає задоволенню з 01.03.2014 року, а не з 03.02.2016 року.

Однак, суд апеляційної інстанції обґрунтовано взяв до уваги положення частини четвертої ст. 45 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки, зокрема у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

Позивач звертався до пенсійного органу із відповідними заявами 03.02.2016 року та 15.03.2016 року, тому колегія суддів погоджується з висновками судів про необхідність зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії згідно частини першої ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" саме з 03.02.2016 року.

Отже, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні решти позовних вимог.

Касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, постанову Дніпровського районного суду м.Києва від 13.06.2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: