Справа № 810/3378/16
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року м. Київ 810/3378/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 - фізичної особи підприємця

до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції

Головного управління ДФС у Київській області

про скасування податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних санкцій

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 - фізична особа підприємець з позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, про скасуваня податкових повідомлень-рішень: № від 19.12.2013 про застосування штрафних санкцій в розмірі 13260,00 грн., № від 03.12.2014 про застосування штрафних санкцій в розмірі 1020,00 грн., № від 03.12.2014 про застосування штрафних санкцій в розмірі 3872,50 грн. та рішення від 16.04.2015 № 000016/10-17-22-03/НОМЕР_4 про застосування фінансових санкцій в розмірі 17000,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.10.2016 позовну заяву в частині позовних вимог про скасування рішення від 16.04.2015 № 000016/10-17-22-03/НОМЕР_4 про застосування фінансових санкцій в розмірі 17000,00 грн. залишено без розгляду.

Ухвалами від 27.10.2016 відкрито провадження в адміністративній справі та закінчено підготове провадження в частині розгляду позовних вимог про скасуваня податкових повідомлень-рішень: № від 19.12.2013 про застосування штрафних санкцій в розмірі 13260,00 грн., № від 03.12.2014 про застосування штрафних санкцій в розмірі 1020,00 грн., № від 03.12.2014 про застосування штрафних санкцій в розмірі 3872,50 грн.

У судовому засіданні 13.12.2016 представник позивача підтримав позовні вимоги, обґрунтування яких зазначив, що висновки відповідача про порушення позивачем правил застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг не відповідають дійсним обставинам фактичної перевірки та спростовуються наявними у позивача доказами. За таких умов, представник позивача вважає, що оскаржувані рішення підлягають скасуванню як неправомірні, оскільки прийняті в порушення вимог чинного законодавства.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Відповідач був повідомлений судом належним чином про дату, час та місце судового засідання, що свідчить наявна в матеріалах справи розписка (а.с. 74).

Від відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому відповідач просив суд відкласти розгляд справи у зв'язку із участю представника відповідача в іншому судовому засіданні. Водночас, судом було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, враховуючи ту обставину, що представники відповідача не з'явились у судове засідання 22.11.2016 та вже подавали клопотання про відкладення розгляду справ з метою надання судом додаткового часу для підготовки всіх необхідних документів (а.с. 70), яке було задоволено судом. При цьому, у наступне судове засідання 13.12.2016 представники відповідача повторно не з'явились та будь-яких витребуваних судом документів та заперечень на адміністративний позов не надали.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у ст. 128 КАС України, враховуючи викладене, суд протокольною ухвалою від 13.12.2016 вирішив здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, зареєстрований як фізична особа-підприємець 23.06.2000 Реєстраційною службою Яготинського районного управління юстиції Київської області.

20.11.2013 відповідачем проведено фактичну перевірку господарської одиниці позивача (кафе), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).

За наслідками зазначеної вище фактичної перевірки складено Акт про результати фактичної перевірки від 20.11.2013 (бланк № 001018), яким встановлене несвоєчасне оприбуткування готівкової виручку в розділі 2 КОРО № /11 від 01.07.2013 на підставі фіскальних звітів за період з 09.12.2011 по 13.12.2011 на загальну суму 1339,00 грн. чим порушено позивачем п. 2.6 постанови правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637.

На підставі вказаного акта перевірки та відповідно до абз. 3 ст.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» відповідачем сформовано податкове повідомлення-рішення від 19.12.2013 № (а.с.35), яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 13260,00 грн.

13.11.2014 відповідачем проведено фактичну перевірку господарської одиниці позивача (кафе), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (.а.с.36).

За наслідками зазначеної вище фактичної перевірки складено акт про результати фактичної перевірки від 13.11.2014 (бланк № 000145), яким встановлено, що позивачем несвоєчасно, оприбутковано готівку в розділі 2 КОРО на підставі Z-звітів.

Крім того, в акті перевірки відповідач зазначає, що суб'єктом господарювання не забезпечено щоденне друкування фіскальних звітів за 01.10.2014, а також не забезпечено зберігання звітів в КОРО.

За порушення позивачем п. 2.6 постанови правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, яка передбачає що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися на підставі вказаного акту та відповідно до абз. 3 ст.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» відповідачем сформовано податкове повідомлення-рішення від 03.12.2014 № (а.с.39), яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 3872,50 грн.

Також, відповідачем за порушення позивачем п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яка передбачає щоденне друкування на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальних чеків і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій на підставі п. 4 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» сформовано податкове повідомлення-рішення від 03.12.2014 № (а.с.38), яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 1020,00 грн.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Статтею 1 зазначеного Закону передбачено, що реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі по тексту - суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Стаття 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» визначає, що контроль за додержанням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5, 9 ст. 3 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування;

- у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів;

- щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» застосування реєстраторів розрахункових операцій книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах доходів і зборів книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 № 417, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 №1618/24150 (далі - Порядок).

Вказаний Порядок поширюється на книги обліку розрахункових операцій і розрахункові книжки, що використовуються суб'єктами підприємницької діяльності при здійсненні розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, крім розрахунків при здійсненні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти.

Пунктом 6 розділу ІІ глави 4 Порядку передбачено, що використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає: наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 № 199 затверджено вимоги щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, відповідно до яких реєстратор розрахункових операцій повинен забезпечувати формування та друкування таких денних звітів як Х-звіт та Z-звіт.

Разом з цим, порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою регулюються постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 № 40/10320.

Відповідно до абз. 2 п. 2.2 постанови правління НБУ від 15.12.2004 № 637 підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Згідно з п. 2.6 вказаної постанови уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цієї постанови, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Як було встановлено судом, посадовими особами в Акті перевірки зазначено, що суб'єктом підприємницької діяльності не внесено записи до розділу 2 КОРО № /11 (а.с.18-27) та № /8 (а.с. 28-32) на підставі фіскальних звітів за період з 09.12.2011 по 19.12.2011 на загальну суму 1339,00 грн. та 23.10.2014 № 0324 у розмірі 223,50 грн.; 27.09.2014 № 0298 у розмірі 201,00 грн., 29.08.2014 № 0269 у розмірі 165,00 грн., у зв'язку з чим порушено вимоги п. 2.6 постанови правління НБУ від 15.12.2004 № 637.

Також, в акті перевірки відповідачем зафіксовано, що позивачем на забезпечено щоденне друкування на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальних чеків і забезпечення їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Проте, з матеріалів справи вбачається, зокрема з даних Книги обліку розрахункових операцій № /11, зареєстрованої в Яготинській МДПІ Київської області 01.07.2013, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с. 18-27), позивачем внесено до розділу 2 КОРО номери Z-звітів, зокрема, за період з 02.10.2013 по 28.11.2013, в тому числі з 05.11.2013 по 18.11.2013, про що свідчать також наявні в матеріалах справи підклеєні копії Z-звітів (фіскальних чеків) (а.с. 21-25).

Крім того, з даних Книги обліку розрахункових операцій № /8, зареєстрованої в Яготинській МДПІ Київської області 17.06.2011 (а.с. 28-32) вбачається, що позивачем за період з 09.12.2011 по 19.12.2011 оприбутковано готівку в розмірі 1339,00 грн., про що свідчать в книзі ОРО підклеєні Z-звіти (фіскальні чеи) (а.с. 29-32).

Також, з матеріалів справи вбачається, що фіскальні звіти від 23.10.2014 № 0324 у розмірі 223,50 грн. (а.с.41); від 27.09.2014 № 0298 у розмірі 201,00 грн. (а.с.42), 29.08.2014 № 0269 у розмірі 165,00 грн. (а.с.43) належним чином підклеєні в Книзі обліку розрахункових операцій та зафіксовані в розділі 2 зазначеної книги (а.с.78-81).

При цьому, в ході судового розгляду судом було оглянуто оригінали книг обліку розрахункових операцій, що відображено в журналі судового засідання від 13.12.2016.

Суд зазначає, що позивачем надано належні докази, які підтверджують факт друкування фіскальних звітів та внесення до Книги обліку розрахункових операцій даних таких звітів, чим також підтверджено належним чином оприбуткування позивачем готівки.

Отже, з наведеного слідує, що позивач здійснив оприбуткування готівкових коштів відповідно до вимог п. 2.6 постанови правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 та забезпечене щоденне друкування на реєстраторах розрахункових операцій фіскальних чеків і забезпечив їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій, як того вимагає п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

У свою чергу, відповідач не надав суду доказів, які спростовують зазначені доводи позивача.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав суду заперечення на адміністративний позов та доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, викладені в актах перевірки та не довів правомірності винесення ним оскаржуваних рішень.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення їх у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до вимог частини першої статті 97 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Оскільки позивач не заявляв вимог про відшкодування судових витрат, судові витрати стягненню на його користь не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.12.2013 № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.12.2014 № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.12.2014 № .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.