Справа № 826/12002/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

27 липня 2017 року 10:00 справа №826/12002/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., суддів Арсірія Р.О., Огурцова О.П., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом1. Народного депутата України Войціцької Вікторії Михайлівни 2. Народного депутата України Журжія Андрія Валерійовича
доДержавної фіскальної служби України
третя особаПублічне акціонерне товариство "Укрнафта"
провизнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Народний депутат України Войціцька Вікторія Михайлівна (далі по тексту - позивач 1) та Народний депутат України Журжій Андрій Валерійович (далі по тексту - позивач 2) звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач), в якому просять: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у наданні неповної інформації на депутатські звернення позивачів №14 від 19 січня 2016 року, №149/2/97 від 29 лютого 2016 року та ненаданні інформації у відповідь на депутатське звернення №149/2/141 від 22 червня 2016 року щодо суми податкового боргу по сплаті рентної плати за користування надрами окремо за кожним об'єктом надр Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", на який товариству надано спеціальний дозвіл для видобування вуглеводної сировини; 2) зобов'язати відповідача протягом 30 календарних днів з моменту набрання законної сили судовим рішенням надати позивачам інформацію запитувану у зверненні №148/2/141 від 22 червня 2016 року станом на 01 червня 2016 року щодо суми податкового боргу по сплаті рентної плати за користування надрами окремо за кожним об'єктом надр Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", на який товариству надано спеціальний дозвіл для видобування вуглеводної сировини.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/12002/16, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" (далі по тексту - третя особа, ПАТ "Укрнафта"), закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 23 листопада 2016 року представник позивачів позовні вимоги підтримав, представники відповідача проти задоволення позову заперечили; сторонами заявлено спільне клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи викладене, суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

19 січня 2016 року та 29 лютого 2016 року позивачі направили голові Державної фіскальної служби України Насірову Р.М. депутатські звернення №14 та №149/2/97 відповідно, в яких просили повідомити актуальні суми податкового боргу по сплаті рентної плати за користування надрами окремо за кожним об'єктом надр ПАТ "Укрнафта", , на який товариству надано спеціальний дозвіл для видобування вуглеводневої сировини.

Листами від 03 лютого 2016 року №319/2/99-99-23-02-10 та від 18 березня 2016 року №785/2-99-99-23-02-10 відповідач повідомив позивачів, що надання інформації на запити позивачів є неможливим, оскільки ведення податкового обліку рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин запровадженим програм забезпеченням відбувається в розрізі регіонів, а не в розрізі спеціальних дозволів на користування надрами.

22 червня 2016 року позивачі направили голові Державної фіскальної служби України Насірову Р.М. депутатське звернення №149/2/141, в якому просили дати доручення щодо проведення відповідним територіальним органам ДФС України виокремлення та систематизації в ручному режимі наявної у них інформації станом на 01 червня 2016 року щодо суми податкового боргу по сплаті рентної плати за користування надрами окремо за кожним об'єктом надр ПАТ "Укрнафта", , в межах їх територіального відання, на який товариству надано спеціальний дозвіл для видобування вуглеводневої сировини, та надати таку систематизовану інформацію у відповідь на депутатське звернення.

Листом від 05 липня 2016 року №1567/2/99-99-17-02-10 відповідач відмовив позивачам у наданні запитуваної інформації, посилаючись на те, що автоматизована система обліку платежів у органах доходів і зборів не передбачає відокремленого сервісу щодо обліку нарахувань податкових зобов'язань з рентної плати за користування надрами у розрізі родовищ або спеціальних дозволів.

Позивачі вважають, що в органах ДФС України наявна необхідна інформація щодо податкового боргу ПАТ "Укрнафта" в розрізі окремих спеціальних дозволів, виокремити та сформувати таку інформацію в ручному режимі, зокрема шляхом виокремлення цих даних з поданої ПАТ "Укрнафта" податкової звітності, та надати у відповідь на депутатські звернення є цілком можливим, а твердження відповідача про відсутність у них такої інформації або неможливість її належного виокремлення не відповідає дійсності та є бездіяльністю з боку ДФС України по наданню необхідної інформації.

Відповідач у письмовому заперечення зазначив, що автоматизована система обліку платежів у податкових органах не передбачає відокремленого сервісу та можливості щодо обліку нарахувань податкових зобов'язань з рентної плати за користування надрами у розрізі родовищ або спеціальних дозволів, тому вважає свої відповіді на депутатські звернення такими, що відповідають вимогам законодавства, а у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Статус (права, обов'язки і відповідальність) народного депутата України у Верховній Раді України та за її межами, встановлює правові і соціальні гарантії здійснення народним депутатом України своїх депутатських повноважень визначає Закон України "Про статус народного депутата України".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про статус народного депутата України" народний депутат України (далі - народний депутат) є обраний відповідно до Закону України "Про вибори народних депутатів України" представник Українського народу у Верховній Раді України і уповноважений ним протягом строку депутатських повноважень здійснювати повноваження, передбачені Конституцією України та законами України.

Народний депутат здійснює свої повноваження на постійній основі.

При виконанні своїх повноважень народний депутат керується Конституцією України, законами України та загальновизнаними нормами моралі.

Держава гарантує народному депутату забезпечення необхідними умовами для здійснення ним депутатських повноважень.

Згідно частини першої статті 24 Закону України "Про статус народного депутата України" народний депутат зобов'язаний, серед іншого: дбати про благо України і добробут Українського народу, захищати інтереси виборців та держави; додержуватися вимог Конституції України, цього Закону, закону про регламент Верховної Ради України та інших законів України, додержуватися присяги народного депутата України; постійно підтримувати зв'язки з виборцями, вивчати громадську думку, потреби і запити населення, а у разі необхідності повідомляти про них Верховну Раду України та її органи, вносити пропозиції та вживати в межах своїх повноважень заходи щодо їх врахування в роботі органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій.

Частинами першою, другою та четвертою статті 16 Закону України "Про статус народного депутата України" встановлено, що народний депутат має право на депутатське звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності та підпорядкування, об'єднань громадян з питань, пов'язаних з депутатською діяльністю, і брати участь у розгляді порушених ним питань.

Депутатське звернення - викладена в письмовій формі пропозиція народного депутата, звернена до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, об'єднань громадян здійснити певні дії, дати офіційне роз'яснення чи викласти позицію з питань, віднесених до їх компетенції.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, керівники підприємств, установ і організацій, об'єднань громадян, яким адресовано депутатське звернення, зобов'язані протягом 10 днів з моменту його одержання розглянути і дати письмову відповідь. У разі неможливості розгляду звернення народного депутата у визначений строк його повідомляють про це офіційним листом з викладенням причин продовження строку розгляду. Строк розгляду депутатського звернення, з урахуванням продовження, не може перевищувати 30 днів з моменту його одержання.

Вмотивована відповідь на депутатське звернення повинна бути надіслана народному депутату не пізніш як на другий день після розгляду звернення. Відповідь надається в обов'язковому порядку і безпосередньо тим органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, до якого було направлено звернення, за підписом його керівника чи посадової особи, керівником підприємства, установи та організації, об'єднання громадян, крім випадків, установлених цим Законом.

Відповідно до частин другої та третьої статті 19 Закону України "Про статус народного депутата України" на вимогу народного депутата посадові особи органів державної влади, органів місцевого самоврядування, державних підприємств, установ та організацій зобов'язані забезпечити його консультаціями відповідних фахівців з питань депутатської діяльності і надати невідкладно, а за відсутності такої можливості - не пізніш як у п'ятиденний строк, необхідні інформацію і документацію.

Народний депутат має право знайомитися з будь-якою конфіденційною та таємною інформацією з питань депутатської діяльності.

Доступ до державної таємниці усіх ступенів секретності надається після взяття народним депутатом письмового зобов'язання щодо збереження державної таємниці.

Матеріали справи підтверджують, що 19 січня 2016 року позивачі направили голові Державної фіскальної служби України Насірову Р.М. депутатське звернення №14, в якому просили повідомити станом на 01 січня 2016 року суми податкового боргу по сплаті рентної плати за користування надрами окремо за кожним об'єктом надр ПАТ "Укрнафта", , на який товариству надано спеціальний дозвіл для видобування вуглеводневої сировини.

Листом від 03 лютого 2016 року №319/2/99-99-23-02-10 відповідач повідомив позивачів, що надання інформації, зазначеної у зверненні позивачів, може бути забезпечено відповідачем лише в частині відомостей про податковий борг з рентної плати за користування надрами та перелік спеціальних дозволів, на яких такий борг має місце.

До листа від 03 лютого 2016 року №319/2/99-99-23-02-10 відповідачем додано перелік спеціальних дозволів на користування надрами, наданих ПАТ "Укрнафта" з зазначенням розміру податкового боргу в розрізі видів мінеральної сировини за видобування якої справляється рентна плата (за видобування природного газу, нафти, корисних копалин загальнодержавного призначення, тощо) без виокремлення такої інформації по кожному спеціальному дозволу.

У зв'язку з наданням неповної інформації, 29 лютого 2016 року позивачі направили голові Державної фіскальної служби України Насірову Р.М. депутатське звернення №149/2/97, в якому просили надати інформацію на момент надання відповіді на звернення стосовно актуальної суми податкового боргу по сплаті рентної плати за користування надрами окремо за кожним об'єктом надр ПАТ "Укрнафта", , на який товариству надано спеціальний дозвіл для видобування вуглеводневої сировини.

Листом від 18 березня 2016 року №785/2-99-99-23-02-10 відповідач повідомив позивачів, що надання інформації про податковий борг в розрізі окремого спеціального дозволу на користування надрами є неможливим, оскільки ведення податкового обліку рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин запровадженим програм забезпеченням ІС "Податковий блок" відбувається в розрізі регіонів, а не в розрізі спеціальних дозволів на користування надрами.

З листом від 18 березня 2016 року №785/2-99-99-23-02-10 відповідач надав позивачам перелік спеціальних дозволів ПАТ "Укрнафта" та ЗВЕДЕНУ ІНФОРМАЦІЮ щодо податкового боргу товариства виключно по регіонам України.

22 червня 2016 року позивачі направили голові Державної фіскальної служби України Насірову Р.М. депутатське звернення №149/2/141, в якому просили дати доручення щодо проведення відповідним територіальним органам ДФС України виокремлення та систематизації в ручному режимі наявної у них інформації станом на 01 червня 2016 року щодо суми податкового боргу по сплаті рентної плати за користування надрами окремо за кожним об'єктом надр ПАТ "Укрнафта", , в межах їх територіального відання, на який товариству надано спеціальний дозвіл для видобування вуглеводневої сировини, та надати таку систематизовану інформацію у відповідь на депутатське звернення.

Листом від 05 липня 2016 року №1567/2/99-99-17-02-10 відповідач відмовив позивачам у наданні запитуваної інформації, посилаючись на те, що автоматизована система обліку платежів у органах доходів і зборів не передбачає відокремленого сервісу щодо обліку нарахувань податкових зобов'язань з рентної плати за користування надрами у розрізі родовищ або спеціальних дозволів.

Позивачі стверджують, що ненадання запитуваної у депутатських зверненнях інформації свідчить про систематичну та повну бездіяльність з боку відповідача.

Відповідно до пункту 252.2 статті 252 Податкового кодексу України платники рентної плати за листування надрами для видобування корисних копалин здійснюють для цілей оподаткування окремий (від інших видів операційної діяльності) бухгалтерський та податковий облік витрат і доходів за кожним видом мінеральної сировини за кожним об'єктом надр, на який надано спеціальний дозвіл.

Згідно пункту 257.3 статті 257 Податкового кодексу України та наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форми податкові декларації з рентної плати" від 17 серпня 2015 року №719 невід'ємною частиною податкової декларації з рентної плати є додатки до неї. Відповідний тип додатка забезпечує обчислення податкового зобов'язання за відповідним видом об'єкта оподаткування.

Форми Додатку 1 та 2 до Податкової декларації з рентної плати свідчить, що платник податків у такій декларації зазначає наступні дані: в графі 5 дані щодо ділянки надр з якої видобувається корисна копалина; в графі 6 реквізити відповідного окремого спеціального дозволу; в графі 8 конкретний вид корисної копалини, що видобувається в межах зазначеної ділянки надр та передбачений відповідним спеціальним дозволом; в графі 13 податкове зобов'язання з рентної плати за даний вид корисної копалини.

Згідно примітки 11 до графи В Додатку 1 та примітки 12 до графи 8 Додатку 2 вид корисної копалини зазначається відповідно до спеціального дозволу. У випадку зазначення у спеціальному дозволі декількох видів корисних копалин платник складає окремий розрахунок за кожним із видів корисних копалин, за яким визначається зобов'язання у такому розрахунку.

Отже, податкова звітність подається платником податків окремо по кожному виду корисної копалини в межах однієї ділянки надр та одного спеціального дозволу на видобування таких копалин.

З аналізу вищевикладеного, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що враховуючи ведення ПАТ "Укрнафта" окремого податкового обліку за кожним видом мінеральної сировини в межах кожного окремого об'єкту надр та відповідне направлення цієї інформації контролюючому органу, відповідач має можливість надати позивачам запитувану інформацію шляхом математичних розрахунків, а саме сумування розміру наявного боргу по кожній мінеральній сировині в межах одного об'єкту надр, в результаті чого буде отримано конкретну суму заборгованості по рентній платі в межах конкретної ділянки надр, а отже і в межах відповідного спеціального дозволу.

Вищезазначене підтверджується також листом Охтирської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області від 04 травня 2016 року №3585/В/18-11-15-0120, в якому контролюючий орган зазначає, що задекларовані у податкових деклараціях ПАТ "Укрнафта" суми податкових зобов'язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин відображається в інтегрованих картках за кожним видом обов'язкового платежу розподіленого згідно доданого до податкового звіту розрахунку, а саме з рентної плати за користування надрами для видобування нафти, з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату, надання інформації щодо податкового боргу ПАТ "Укрнафта" в розрізі окремих спеціальних дозволів є можливим шляхом виокремлення та систематизації наявної у контролюючого органу інформації в ручному режимі.

На підставі вищевикладеного, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що в органах ДФС України наявна необхідна інформація щодо податкового боргу ПАТ "Укрнафта" в розрізі окремих спеціальних дозволів, виокремити та сформувати таку інформацію в ручному режимі шляхом виокремлення цих даних з поданої ПАТ "Укрнафта" податкової звітності та надати у відповідь на депутатські звернення є цілком можливим, а твердження відповідача про відсутність у них такої інформації або неможливість її належного виокремлення не відповідає дійсності та є бездіяльністю з боку відповідача по наданню необхідної інформації на депутатські звернення позивачів.

Посилання відповідача у листах-відповідях на депутатські звернення та у запереченнях на адміністративний позов на те, що інформація щодо податкового боргу ПАТ "Укрнафта" з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин в частині спеціальних дозволів може бути сформована шляхом виокремлення та систематизації наявної у контролюючого органу інформації в ручному режимі за умови, що в інтегрованій картці платника податків (ІКПП), що відкривається по кожному коду бюджетної класифікації, відображаються нараховані та сплачені суми податкових зобов'язань, податковий борг та переплата по одному родовищу (одному спеціальному дозволу на користування надрами для видобування корисних копалин). Якщо в ІКПП відображаються нараховані та сплачені суми податкових зобов'язань, податковий борг та переплата по двох і більше родовищах вуглеводнів (відповідно спеціальних дозволів два і більше), то достовірно визначити по якому родовищу (спеціальному дозволу) платником здійснювалося погашення податкових зобов'язань є неможливим, не беруться судом до уваги з огляду на наступне.

Згідно підпункту 1 пункту 1 розділу II "Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року №422 (далі по тексту - Порядок), з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКПП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

Підпункт 2 пункту 1 розділу II Порядку передбачає, що ІКПП відкривається за місцем розташування (реєстрації) підрозділів юридичних осіб, рухомого та нерухомого майна, об'єктів оподаткування або об'єктів, які пов'язані з оподаткуванням, або через які проводиться діяльність (неосновне місце обліку).

З викладеного вбачається, що територіальними органами ДФС за місцем розташування родовищ, що перебувають у користуванні ПАТ "Укрнафта", відкриваються ІКПП по кожному виду платежу (коду бюджетної класифікації), а саме: рентна плата за користування надрами для видобування нафти; рентна плата за користування надрами для видобування газу; рентна плата за користування надрами для видобування газового конденсату.

Отже, якщо у віданні територіального органу ДФС знаходиться лише одне родовище (відповідно один спеціальний дозвіл), то в ІКПП, що відкривається по відповідному коду бюджетної класифікації будуть відображатися нараховані та сплачені суми податкових зобов'язань, податковий борг та переплата з рентної плати лише по цьому родовищу, як наслідок, відповідач має можливість надати інформацію про суму податкового боргу з рентної плати за користування надрами в розрізі відповідного спеціального дозволу.

З листа відповідача від 07 грудня 2016 року №2609/2/99-99-12-03-04-10 вбачається, що в 4 територіальних органах ДФС України перебувають у віданні виключно по одному родовищу, відповідно по одному спеціальному дозволу.

Отже, ДФС України мала можливість надати інформацію про розмір податкового боргу хоча б по зазначеним у листі від 07 грудня 2016 року чотирьом спеціальним дозволам.

Проте, вищезазначене відповідачем не здійснено.

Окрім того, відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу II Порядку облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКПП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Відповідно до підпунктів 1 та 2 пункту 2 розділу III Порядку після розміщення на відповідному сервері для завантаження інформації органів Казначейства відомостей про зарахування та повернення коштів з аналітичних рахунків за надходженнями у вигляді технологічного файла @ В та відомостей про рух страхових коштів на аналітичних рахунках 3719, відкритих на ім'я органів ДФС, у вигляді технологічного файла @ Е інформаційною системою органів ДФС забезпечується автоматична обробка таких файлів та виконується розподіл записів за критеріями: рознесені платежі; нерознесені платежі; виключені з обробки платежі.

Рознесені платежі відображаються в ІКПП відповідними обліковими операціями зі сплати/повернення сум відповідно до поля "Призначення платежу" документів на переказ згідно з переліком кодів видів сплати.

Нерознесені платежі щоденно відпрацьовуються підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Згідно підпункту 5 розділу І Порядку при виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов'язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

У разі необхідності коригування облікових показників ІКПП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

З викладеного вбачається, що у ДФС України наявна технічна можливість, а також необхідні повноваження для здійснення систематизації та виокремлення необхідної інформації в ручному режимі.

У випадку, коли у віданні територіального органу ДФС України наявні кілька родовищ і відповідно в ІКПП відображена загальна інформація про суму заборгованості по всім спеціальним дозволам з межах відання даного контролюючого органу, останній має можливість в ручному режимі визначити суму боргу по кожному з таких дозволів: визначивши на підставі розрахунків, поданих ПАТ "Укрнафта" у додатках до податкової декларації загальну суму податкових зобов'язань по кожному спеціальному дозволу за відповідний період; встановивши загальну суму сплаченої рентної плати за користування надрами, відображену в ІКПП; розподіливши шляхом математичних підрахунків загальну суму сплаченої рентної плати пропорційно до податкових зобов'язань по кожному спеціальному дозволу за відповідний період, самостійно визначивши суму недоплати по кожному зі спеціальних дозволів.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач має технічну можливість надати інформацію запитувану позивачами у депутатських зверненнях, проте, в порушення вимог чинного законодавства, допустив протиправну бездіяльність, що полягає у неодноразовому та безпідставному ненаданні запитуваної у депутатських зверненнях позивачів інформації, з огляду на що, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість ненадання запитуваної у депутатських зверненнях позивачів інформації, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов народного депутата України Войціцької Вікторії Михайлівни та народного депутата України Журжія Андрія Валерійовича підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до пункту 4 частини першої 163 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно), є складовою резолютивної частини постанови.

Оскільки дана постанова вимагає від Державної фіскальної служби України вчинення певних дій, суд вважає за можливе встановити для суб'єкта владних повноважень - відповідача, строк для подання звіту про виконання вказаної постанови у тридцять днів з дня набрання нею законної сили.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов народного депутата України Войціцької Вікторії Михайлівни та народного депутата України Журжія Андрія Валерійовича задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, що полягає у наданні неповної інформації на депутатські звернення позивачів №14 від 19 січня 2016 року, №149/2/97 від 29 лютого 2016 року та ненаданні інформації у відповідь на депутатське звернення №149/2/141 від 22 червня 2016 року щодо суми податкового боргу по сплаті рентної плати за користування надрами окремо за кожним об'єктом надр Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", на який товариству надано спеціальний дозвіл для видобування вуглеводної сировини.

3. Зобов'язати Державну фіскальну службу України надати позивачам інформацію запитувану у зверненні №148/2/141 від 22 червня 2016 року станом на 01 червня 2016 року щодо суми податкового боргу по сплаті рентної плати за користування надрами окремо за кожним об'єктом надр Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", на який товариству надано спеціальний дозвіл для видобування вуглеводної сировини.

4. Присудити з Державного бюджету України на користь Войціцької Вікторії Михайлівни та Журжія Андрія Валерійовича понесені ними витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок) кожному за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

5. Встановити Державній фіскальній службі України строк у тридцять днів з дня набрання постановою законної сили для подання звіту про виконання постанови.

6. Попередити Державну фіскальну службу України про можливість застосування заходів, передбачених частиною другою статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Кузьменко

Судді Р.О. Арсірій

О.П. Огурцов