Справа № 820/383/17
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2017-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

14 липня 2017 р. №820/383/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представників позивача - Чередніченко С.О., Мацуцької В.В.,

представника відповідача - Квартенка О.Р.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВРЕГІОНГАЗ" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВРЕГІОНГАЗ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 30.12.2016, № від 30.12.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту, на підставі яких винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення, є необґрунтованими та помилковими. Щодо виявленого порушення у вигляді заниження податку на прибуток по взаємовідносинам з ТОВ "Профешнл сервіс" позивач зазначив, що враховуючи положення ПК України товариство скористалось процедурою податкового компромісу. Визначена контролюючим органом сума податку на прибуток в розмірі 877438,35 грн. була сплачена підприємством в строки та порядку, визначених чинним законодавством. Так, позивач в рамках процедури податкового компромісу у квітні 2015 року в податковому обліку скоригув збитки попередніх років, а в бухгалтерському обліку вищезазначені операції не мали свого відображення, що врегульовано положеннями п. 9 підрозділу 9-2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, у разі досягнення податкового компромісу. Стосовно перебігу позовної давності по взаємовідносинам з вказаним контрагентом, а саме списання кредиторської заборгованості позивач зазначає, що за всіма договорами поставки, укладеними позивачем з контрагентом, строк звернення до суду сплинув в липні 2016 року, а період перевірки здійснювався з 01.01.2015 по 30.06.2016. Таким чином, висновки акту перевірки щодо прострочення кредиторської заборгованості є невірними та такими, що виходять за межі даного спору. Щодо правильності обчислення акцизного податку з роздрібної реалізації товарів для комерційного використання позивач вважає, що операції з реалізації в роздріб підакцизного товару іншим суб'єктам господарювання, з розрахунком за товар у безготівковій формі, за виключенням розрахунку платіжними карткам, не є об'єктом оподаткування. Також позивач зазначив, що ТОВ "ХАРКІВРЕГІОНГАЗ" здійснювало у перевіряємий період реалізацію скрапленого газу за договорами купівлі - продажу, поставки з використанням смарт - карток, талонів, паливних карток на підставі яких проводився відпуск товару на АГЗС. Поставка здійснювалась для виробничого споживання у господарській діяльності підприємств - покупців. Щодо виявлених порушень стосовно цільового використання підакцизних товарів (скрапленого газу) по операціям з підакцизними товарами, які звільняються від оподаткування, позивач зазначив, що ТОВ "ХАРКІВРЕГІОНГАЗ" впроваджено систему реалізації скрапленого газу для потреб населення із залученням представників селищних рад з метою унеможливлення його нецільового використання, про що містяться відмітки селищних (сільських, міських) рад на реєстрах заміни балонів зі скрапленим газом. Відсутність підписів деяких споживачів у реєстрах заміни балонів зі скрапленим газом та проведення технічного обслуговування ГБУ пояснюється деякими об'єктивними причинами та не можуть, на думку позивача, бути розцінені як нездійнення реалізації скрапленого газу, придбаного на спеціальних аукціонах та неотримання населенням скрапленого газу. Твердження контролюючого органу щодо нецільового використання скрапленого газу, викладені в акті перевірки, спростовуються письмовими поясненнями споживачів, що є підтвердженням, на думку позивача, отримання населенням газових балонів та доказами цільового використання скрапленого газу.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - Губської В.В. через канцелярію суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що під час спірних правовідносин відповідач діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством. Також представник відповідача зазначила, що в ході перевірки ТОВ "Харківрегіонгаз" не було надано переліку автотранспорту, який заправлявся покупцями за договорами вищезазначених контрагентів. Також не надавалось позивачем будь - яких інших документів на підтвердження або спростовування комерційного використання даними СГД скрапленого газу. Таким чином, дані покупці є кінцевими споживачами. При цьому зазначила, що датою здійснення розрахункової операції через мережі АЗС, в т.ч. і в безготівковій формі за допомогою талонів та паливних карток, смарт - карток, є дата виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (нафтопродуктів). Також представник відповідача зазначила, що в зв'язку з порушенням ТОВ "Харківрегіонгаз" умови щодо цільового використання підакцизних товарів, а саме: реалізації скрапленого газу для потреб населення, який придбано на спеціалізованих аукціонах, передбачених п.п. 212.1.8 п. 212.1 ст. 212 Податкового кодексу України та в порушення п.п. 213.1.1 п. 213.1 ст. 213 Податкового кодексу України, занижено суму акцизного податку з вироблених в Україні підакцизних товарів всього у сумі 5203,80 грн., в т.ч. у 2015 році у сумі 4422,60 грн.

Представники позивача - Чередніченко С.О., Мацуцька В.В. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та письмових поясненнях.

Представник відповідача - Квартенко О.Р. у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях на позов та додаткових письмових поясненнях обставини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВРЕГІОНГАЗ" (далі - ТОВ "ХАРКІВРЕГІОНГАЗ") зареєстроване як юридична особа (т.2 а.с.13), перебуває на обліку в Східній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області як платник податків, є платником, зокрема, податку на прибуток та акцизного податку, що не заперечується сторонами у справі.

Відповідно до Довідки від 05.10.2012 серії АА №676294 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, виданої Головним управлінням статистики у Харківській області, видами діяльності ТОВ "ХАРКІВРЕГІОНГАЗ" за КВЕД - 2010 є роздрібна торгівля пальним; виробництво машин і устаткування для добувної промисловості та будівництва; виробництво промислових газів; розвідувальне буріння; оптова торгівля твердим, рідким пальним і подібними продуктами; торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (т.2 а.с.14).

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Харківській області проведена планова виїзна перевірки ТОВ "ХАРКІВРЕГІОНГАЗ" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи за період діяльності з 01.01.2015 по 30.06.2016.

За результатами планової виїзної перевірки складений акт від 15.12.2016 №798/20-40-14-01-08/36224035 (т.1 а.с.10-42), у висновках якого встановлено порушення ТОВ "ХАРКІВРЕГІОНГАЗ" п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, внаслідок чого занижено податок на прибуток рядок 06 податкової декларації у загальній сумі 533082 грн., за 1 півріччя 2016 на суму 533082 грн.; за порушення вимог п.п.2.6 п. 2 Положення №637 застосовується фінансові санкції у вигляді штрафу: за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне оприбуткування) в касах готівки - у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми, а саме: 2000х5=10000 грн.; п.п.14.1.2012 п.14 ст. 14, п.п.212.1.11 п. 212.1 ст. 212, п.п.213.1.9 п. 213.1 ст. 213 ПК України та порушення порядку заповнення графи 3 «Вартість (з ПДВ) акцизних товарів, що реалізовані у роздрібній торговельній мережі, в т.ч. від реалізації товарів для комерційного використання» додатку 6 до декларації акцизного податку «Розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів», визначеного Порядком заповнення та подання декларації акцизного податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 23 січня 2015 року за №14, внаслідок чого занижено податкове зобов'язання з акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів за 2015 рік у розмірі 1 287 378,15 грн.; п. 24 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 № 1790 «Про затвердження роздрібної торгівлі та надання послуг з постачання скрапленого вуглеводневого газу для побутових потреб населення та інших споживачів», що призвело до порушень виконання умов цільового використання підакцизних товарів, які звільняються від оподаткування, передбачених п.п. 212.1.8 п. 212.1 ст. 212 п.п. 213.1.1 213.1 ст. 213, п. 214.4 ст. 214, п. 216.1. ст. 216 ПК України та занижено податкові зобов'язання з акцизного податку з вироблених в Україні підакцизних товарів у сумі 4667,69 гри., в т.ч.: у 2015 році у сумі 3932,84 грн., у 2016 році у сумі 734,85 грн.

На акт планової виїзної перевірки позивачем до ГУ ДФС у Харківській області подано заперечення (т. а.с.43-46)

За результатами розгляду заперечень на акт перевірки ГУ ДФС у Харківській області надано відповідь, що відображена в листі від 29.12.2016 №7204/10/20-40-14-04-17/7204/1020-40 (т. 1 а.с.47-53), в якій залишено без змін висновки акту перевірки.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, ГУ ДФС у Харківській області винесені податкові повідомлення-рішення, а саме:

- від 30.12.2016 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів в розмірі 1615057,30 грн., в т.ч. за основним платежем - 1292045,84 грн. та (фінансовими) санкціями - 323011,46 грн. (т.1 а. с.54);

- від 30.12.2016 №, яким збільшено суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 799623 грн., в т.ч. за основним платежем - 533082 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 266541 грн. (т.1 а. с.55).

Перевіряючи обґрунтованість висновків ГУ ДФС у Харківській області, викладених в акті перевірки від 15.12.2016 №798/20-40-14-01-08/36224035, суд встановив наступне.

Як вбачається з акту перевірки, податковим органом в ході перевірки встановлено порушення п.п. 212.1.8 п. 212.1 ст. 212 п.п. 213.1.1 213.1 ст. 213 ПК Украни, зазначене порушення виникло внаслідок не включення позивачем до графи 3 «Вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалі роздрібній торговельній мережі, в т.ч. від реалізації товарів для комерційного використання» та графи 5 «Вартість підакцизних товарів до оподаткування» додатку 6 до декларації акцизного податку вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, реалізованих у січні-грудні 2015 року через мережу АГЗГІ у 25 747 563 грн. (зведена інформація у розрізі контрагентів яким було відпущено скраплений газ для комерційного використання з сумами продажу наведена у додатку 7).

Відповідно до п.п. 213.1.9. п.213.1 ст.213 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року зі змінами та доповненнями ТОВ «Харківрегіонгаз» здійснювало нарахування акцизного податку на суму реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до п.п.214.1.4 п.214.1 ст.214, п.п. 215.3.4. п.215.3 ст.215, п. 216.9 ст.216 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року зі змінами та доповненнями ТОВ «Харківрегіонгаз» здійснювало нарахування акцизного податку у відповідних місцях продажу скріпленого газу.

За перевіряємий період підприємством нараховано акцизний податок податку у сумі 18801961,42 грн., що підтверджується наданими акцизними накладними (т.5-т.10 а.с.1-13).

Судом встановлено, що ТОВ «Харківрегіонгаз» відповідно до підпункту 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 Податкового Кодексу України є платником акцизного податку, як суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

В ході розгляду справи ТОВ «Харківрегіонгаз» було надано оборотно - сальдові відомості по 361 рахунку за 2015 рік щомісячно, з яких вибачається , що у 2015 році ТОВ «Харківрегіонгаз» було укладено з суб'єктами господарської діяльності договори купівлі - продажу паливно-мастильних матеріалів з рядом контрагентів з використанням смарт - карт на АГЗП, згідно яких підприємством відпускався скраплений газ для комерційного використання по 90 СГД.

Згідно додатків до договорів купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів з використанням смарт - карт на АГЗП, який є невід'ємною частиною, контрагентом - покупцем надається перелік автотранспорту, який буде заправлятись скрапленим газом на власних АГЗП ТОВ «Харківрегіонгаз» або на АГЗП-партнерах, в свою чергу останній надає перелік АГЗП, на яких необхідно здійснювати заправку.

При цьому на час розгляду справи ТОВ «Харківрегіонгаз», не було надано переліку автотранспорту, який заправлявся покупцями за договорами з контрагентами, а також будь - яких інших доказів, що засвідчили б комерційне використання за вказаними господарськими операціями скрапленого газу, отже контрагенти - покупці є кінцевими споживачами.

Відповідно до п. 215.1 ст. 215 ПК України до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

Реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - це продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у пп. 215.3.4 п. 215.3 ст. 215 ПК України (нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, а також паливо моторне альтернативне), безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування (абз. 1 та 2 пп.14.1.212 п. 14.1 ст.14 ПК України).

Згідно з ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачу та надавання йому торговельних послуг. Торговельна послуга передбачає здійснення додаткової діяльності суб'єкта господарювання в сфері роздрібної та оптової торгівлі з надання допомоги покупцям у здійсненні договору купівлі-продажу товарів, їх доставляння та використовування.

Відповідно до пп. 214.1.4 п. 214.1 ст. 214 ПК України базою оподаткування акцизним податком є вартість (з ПДВ) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до пп. 213.1.9 п.213.1 ст. 213 ПК України.

Таким чином, об'єктом оподаткування акцизним податком є будь-які операції з роздрібної реалізації нафтопродуктів кінцевим споживачам, при цьому, в незалежності від форми розрахунків.

Згідно з пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 ПК України операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів оподатковуються акцизним податком у розмірі 5 % від вартості підакцизних товарів.

Датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95-ВР), а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, є дата надходження оплати за проданий товар, що передбачено п. 216.9 ст. 216 ПК України.

Відповідно до п. 216.9 ст. 216 ПК України при використанні підакцизних товарів (продукції) для власних виробничих потреб датою виникнення податкових зобов'язань є дата їх передачі для такого використання, крім використання для виробництва підакцизних товарів (продукції).

Згідно Закону № 265/95-ВР розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Відповідно до п. 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» № 1442 від 20.12.1997 року (далі - Правила № 1442) розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку.

Тобто, законодавством чітко визначено можливість розрахунку за придбані у роздріб нафтопродукти як у готівковій формі, так і з використанням талонів, платіжних карток та смарт-карток (паливних карток), у зв'язку з чим доводи позивача про те, що безготівкові розрахунки юридичних осіб за придбані нафтопродукти не підпадають під визначення розрахункових операцій, згідно із Законом № 265/95-ВР, оскільки при їх здійсненні відсутня дата виникнення податкового зобов'язання, є безпідставними.

Водночас, згідно з розділом 3 Інструкції «Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» (далі - Інструкція № 281), затвердженої спільним наказом Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України. Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики України від 20.05.2008 №281/171/578/15 - талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Вимоги щодо обігу, використання (видачі водіям тощо) та зберігання платіжних паливних карток (у тому числі смарт-карток) і талонів встановлюються договором про відпуск палива і паливно-мастильних матеріалів за паливними картками між покупцем і продавцем. Паливна картка, талони передаються на підприємство за актом приймання- передачі після оплати вартості згідно з умовами договору.

Згідно із п. 10.3.1.1 Інструкції № 281 розрахунки під час відпуску нафтопродукту власникам автотранспорту за готівку здійснюються на АЗС з використанням РРО, які відповідають технічним вимогам до їх застосування та внесені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій згідно з Положенням про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 року № 1315.

При цьому, відповідно до п. 10.3.1.3 Інструкції № 281 відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у Змінному звіті АЗС за формою № 17-НП. У цьому ж змінному звіті АЗС має відображатися і відпуск нафтопродуктів за платіжними картками (пп. 10.3.4.2 Інструкції №281).

Пунктом 10.3.2 Інструкції № 281 встановлено, що відпуск нафтопродуктів за безготівковим розрахунком за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем. Відпуск нафтопродуктів відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою № 16-НП.

У змінному звіті АЗС за формою № 17-НП відображаються також відпуск нафтопродуктів за відомостями (графа 9) та за талонами (графа 10). При цьому, відпуск нафтопродуктів за готівку та за платіжними картками відображаються відповідно у графах 8 та 11 змінного звіту АЗС за формою № 17-НП.

Таким чином, до графи 3 додатку 6 декларації акцизного податку мають бути внесені дані граф 8. 9, 10, 11, 12 змінного звіту АЗС за формою № 17-НП, а до графи 4 дані граф 9 (за відомостями), 10 (за талонами), 12 (за іншими документами).

Пунктом 2 Правил № 1442 встановлено, що роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу АЗС, що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

Пунктами 34 та 35 цих Правил встановлено, що заправка автомобілів та інших транспортних засобів населенню провадиться оператором АЗС через паливо-, масло- та газороздавальні колонки.

З вищезазначених норм вбачається, що через мережу АЗС здійснюється саме роздрібний продаж нафтопродуктів, а не оптовий, оскільки відпуск пального відбувається через паливо-, масло- та газороздавальні колонки кінцевому споживачу.

Згідно листа ДФС України від 20.01.2015 року № 1519/7/99-99-19-03-03-17, акцизний податок з роздрібного продажу підакцизних товарів повинен відображатись у розрахунковому документі (фіскальному чеку) як окрема податкова група, що відповідає вимогам щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 року № 199, якими визначено формат та розрядність даних, що зберігається у фіскальній пам'яті РРО, у якому передбачено відображення не менше 6 груп з оподаткування товарів (послуг).

Враховуючи підпункт 3.5 пункту 3 Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000 року № 614. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2001 року за № 105/5296, рядок 9 розрахункового документа (назва податку, літерне позначення ставки податку, ставка податку у відсотках, сума податку) може повторюватися відповідно до кількості податкових груп, тобто не менше 6.

Отже, акцизний податок з роздрібного продажу підакцизних товарів повинен відображатись у розрахунковому документі (фіскальному чеку) як окрема податкова група.

Ставка (розмір) акцизного податку вже закладена в ціні товару пального та відображена на АЗС як ціна пального.

При цьому, диференціації цін пального на АЗС для комерційного чи некомерційного (особистого) використання немає.

Отже, через мережу АЗС здійснюється роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачеві (пункт 2 Правил № 1442 та ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять»), а тому такі операції оподатковуються акцизним податком відповідно до пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 ПК України у розмірі 5 % від вартості підакцизних товарів.

Таким чином, дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону № 265/95-ВР, через мережу АЗС, в тому числі і в безготівковій формі за допомогою талонів та паливних карток, смарт-карток, є датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (нафтопродуктів).

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19.07.2016 по справі № К/800/54544/15.

Таким чином, з суми 25 747 563 грн. ТОВ «Харківрегіонгаз» в 2015 році не було сплачено акцизний податок у розмірі 5% - а це 1 287 378,15 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в ході розгляду справи підтвердився факт порушення ТОВ «Харківрегіонгаз» п.п.14.1.212 п.14.1 ст.14, п.п.212.1.11 п.212.1 ст.212, п.п.213.1.9 п.213.1 ст.213 Податкового кодексу України та порушення порядку заповнення графи 3 «Вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані у роздрібній торговельній мережі, в т.ч. від реалізації товарів для комерційного використання» додатку 6 до декларації акційного податку «Розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів», визначеного Порядком заповнення та подання декларації акцизного податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 23 січня 2015 року за №14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 року за №105/26550, внаслідок чого занижено податкове зобов'язання з акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів у розмірі 1 287 378,15 грн.

Щодо виявлених порушень за операціями з підакцизними товарами, які звільняються від оподаткування, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 01.01.15 по 30.06.16 позивачем (покупець) та ПАТ «Укргазвидобування» (код 30019775) (продавець), а також з ПАТ «Укрнафта» (код 00135390) (Продавець), укладені договори купівлі - продажу скрапленого газу для потреб населення на спеціалізованих аукціонах відповідно до «Порядку організації та проведення біржових аукціонів з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і газу скрапленого», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 570.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на виконання умов вищевказаних договорів ТОВ «Харківрегіонгаз» придбав скраплений газ для потреб населення у ПАТ «Укргазвидобування» та ПАТ «Укрнафта» в кількості 980,25 тис. кг, в т.ч.: у 2015 році - 740,42 тис. кг. з 01.01.16 по 30.06.16 - 239,83 тис. кг.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем реалізовано у перевіряємому періоді 933,632 тис. кг, в т.ч.: у 2015 році - 611,849 тис. кг. з 01.01.16 по 30.06.16 - 321,783 тис. кг скрапленого газу.

Отримання скрапленого газу та його реалізація населенню підтверджується довідками про закупівлю та реалізацію скрапленого газу, закупленого на спеціалізованих аукціонах (т.11 а.с.249-150, т.12 а.с.1-11).

Відповідно до п.п. 213.3.11 п. 213.3 ст. 213 Податкового кодексу України операції з реалізації скрапленого газу на спеціалізованих аукціонах для потреб населення у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, звільняються від оподаткування.

Судом встановлено, що перевіряємому періоді відповідно до вимог п.п. 213.3.11 п. 213.3 ст. 213 Податкового кодексу України ПАТ «Укргазвидобування» та ПАТ «Укрнафта» реалізовували скраплений газ власного виробництва для потреб населення на адресу ТОВ «Харківрегіонгаз», яке, у свою чергу, не сплачувало акцизний податок з вироблених в Україні товарів до бюджету під час реалізації вказаного товару.

При цьому, відповідно до п.п. 212.1.8 п. 212.1 ст. 212 Податкового кодексу України, платником акцизного податку є особа, на яку при здійсненні операцій з підакцизними товарами (продукцією), які не підлягають оподаткуванню або звільняються від оподаткування, покладається виконання умов щодо цільового використання підакцизних товарів (продукції) в разі порушення таких умов.

Вимоги щодо реалізації скрапленого вуглеводневого газу для побутових потреб населення та інших споживачів затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 № 1790 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі та надання послуг з постачання скрапленого вуглеводневого газу для побутових потреб населення та інших споживачів».

Згідно п. 24 Правил роздрібної торгівлі та надання послуг з постачання скрапленого вуглеводневого газу для побутових потреб населення та інших споживачів, працівники пункту реалізації газу після виконання робіт із заміни балона та технічного обслуговування індивідуальної газобалонної установки роблять в абонентній книжці споживача відмітку про виконані роботи із зазначенням дати та номера встановленого балона, проводять інструктаж абонента, після чого здійснюють з покупцем розрахунок за доставлений газ та видають накладну і розрахунковий документ. Виконання зазначених робіт підтверджується підписом споживача у реєстрі заміни балонів.

Як вбачається з акту перевірки, податковим органом встановлено, що на протязі 2015 року, січня - червня 2016 року відсутні підписи споживачів у реєстрах заміни балонів зі скрапленим газом та проведення технічного обслуговування ГБУ, а також оригінали зазначених реєстрів в порушення п. 24 Правил роздрібної торгівлі та надання послуг з постачання скрапленого вуглеводневого газу для побутових потреб населення та інших споживачів. Тобто, роботи з реалізації скрапленого газу, придбаного на спеціалізованих аукціонах, вважаються не виконаними, при цьому, населення скраплений газ не отримувало.

Так, у 2015 році не було отримано населенням скрапленого газу у кількості 156 балонів або 3738 кг (кожний балон - 21 кг.) в т.ч.: у червні - 23 балона (відсутні підписи споживачів у реєстрах заміни балонів зі скрапленим газом та проведення технічного обслуговування ГБУ, а саме у реєстрі № 128 від 03.06.15; №137 від 11.06.15; № 139 від 12.06.15; № 149 від 16.06.15; № 153 від 17.06.15; № 160 від 20.06.15; № 162 від 22.06.15; № 176 від 30.06.15), у липні - 2 балона (реєстр № 184 від 04.07.15; № 185 від 04.07.15 ), у серпні - 13 балонів, у вересні - 7 балонів, у жовтні - 29 балонів, у листопаді - 81 балон, у грудні 1 балон.

У 2016 році не було отримано населенням скрапленого газу у кількості 225 балонів або 462 кг (кожний балон - 21 кг.) в т.ч.: у січні - 2 балона (відсутні підписи споживачів у реєстрах заміни балонів зі скрапленим газом та проведення технічного обслуговування ГБУ, а саме у реєстрі № 660 від 18.01.16; №664 від 27.01.16), у лютому - 8 балонів, у березні - 3 балона, у квітні - 4 балона, у травні - 4 балона, у червні 1 балон (реєстр № 420 від 09.06.16).

В ході судового розгляду представниками позивача надано пояснення, що відсутні підписи споживачів у реєстрах заміни балонів зі скрапленим газом та проведення технічного обслуговування ГБУ пов'язано з небажанням споживачів по різним причинам ставити підпис, надавши до матеріалів справи пояснення з цього приводу уповноважених осіб позивача, що безпосередньо реалізовували балони газу (т.1 а.с.19525, т.2 а.с.1-12).

Проте, виходячи зі змісту та форми наданих позивачем пояснень, суд дійшов висновку про те, що вказані пояснення не можуть бути належними доказами на підтвердження заміни балонів зі скрапленим газом та проведення технічного обслуговування ГБУ, оскільки відповідними Правилами передбачено підтвердження виконання зазначених робіт підписом споживача в реєстрі заміни балонів.

З огляду на викладене, ТОВ «Харківрегіонгаз» порушило умови щодо цільового використання підакцизних товарів, а саме: реалізації скрапленого газу для потреб населення, об'єктом оподаткування є операції з реалізації вироблених в Україні підакцизних товарів (з яких не було сплачено акцизний податок виробниками та продавцями ПАТ «Укргазвидобування» та ПАТ «Укрнафта») згідно з п.п. 213.1.1, п. 213.1. ст. 213 Податкового кодексу України.

Таким чином, податковим органом правомірно встановлено, що ТОВ «Харківрегіонгаз» в зв'язку з порушенням умови щодо цільового використання підакцизних товарів, а саме: реалізації скрапленого газу для потреб населення, який придбано на спеціалізованих аукціонах, порушило п.п. 212.1.8 п. 212.1 ст. 212, п.п. 213.1.1 п. 213.1 ст. 213 Податкового кодексу України, за результатами чого занижено суму акцизного податку з вироблених в Україні підакцизних товарів всього у сумі 5203,80 грн., в т.ч. у 2015 році у сумі 4422,60 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 30.12.2016 № прийнято ГУ ДФС у Харківській області - обґрунтовано, у відповідності до чинного законодавства, через що у задоволенні позовних вимог в частині скасування податкового повідомлення - рішення від 30.12.2016 № належить відмовити.

Як вбачається з акту перевірки, контролюючим органом визначено порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, у зв'язку з тим, що суб'єктом господарювання при складанні декларації з податку на прибуток приватних підприємств за 1 півріччя 2016 року не було враховано інші операційні доходи, а саме списання кредиторської заборгованості - 2961564 грн. по взаємовідносинам з ТОВ "Профешнл сервіс", який не проводив робіт по стягненню вищезазначеної заборгованості, а саме не направлялись листи - вимоги та відповідні заяви до суду. Також податковим органом у акті перевірки зазначено про те, що за результатами минулої перевірки складено акт, у висновках якого визначено, зокрема, заниження валових витрат позивачем по взаємовідносинам з ТОВ "Профешнл сервіс", в результаті занижено ПДВ по вказаним взаємовідносинам шляхом самостійної відмови позивача від витрат та податкового кредиту внаслідок застосування процедури податкового компромісу, передбаченої вимогами п. 1 підр.9 прим.2р. ХХ ПК України.

З огляду на викладене контролюючим органом зроблено висновок, що внаслідок наведених порушень, позивачембули занижені доходи від здійснення господарської діяльності, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування на загальну суму 2961564 гри., визначених у фінансової звітності відповідно до національних Положень (стандартів) бухгалтерського обліку, по рядку 02 податкової декларацій з податку на прибуток за 1 півріччя 2016 року на загальну суму 2961564 грн., що є порушенням вимог п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, внаслідок чого занижено податок на прибуток рядок 06 податкової декларації у загальній сумі 533082 грн. за 1 півріччя 2016 року на суму 533082 грн.

Суд зазначає, що в ході перевірки не встановлені порушення в частині коригування фінансового результату до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності позивача відповідно до міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. В акті не зазначено, який стандарт порушено в частині визначення фінансового результату фінансової звітності позивача відповідно до МСФЗ.

Судом встановлено, що між ТОВ "ХАРКІВРЕГІОНГАЗ" (покупець) та ТОВ "Профешнл сервіс" (продавець), укладено декілька договорів поставки:

- від 10.06.2013 №37ГСПС/43 (т.1 а.с.61), від 11.06.2013 №38 ГСПС/44 (т.1 а.а.62), від 13.06.2013 №39 ГС ПС/45 (т.1 а.с.63), від 18.06.2013 №40ГСПС/46 (т.1 а.с.64), від 27.06.2013 №41ГСПС/47 (т.1 а.с.65), від 29.06.2013 №42ГС ПС/48 (т.1 а.с.66). Згідно п.п. 3.2 вказаних договорів поставки - покупець здійснює оплату за поставлену партію товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок подавця в термін 12 банківських днів з дати отримання товару.

Судом встановлено, що рішенням Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області від 23.06.2015 №3052/10/20-38-22-05-06 (т.1 а.с.57-58) погоджено застосування податкового компромісу згідно заяви позивача від 15.04.2015. Визначено контролюючим органом сума ПДВ у розмірі 893447,60 грн. та податку на прибуток у розмірі 877438,35 грн.

Визначена сума була сплачена позивачем, що не заперечується сторонами у справі та підтверджується випискою банку по особовому рахунку (т.1 а.с.59-60).

Позивач в рамках процедури податкового компромісу у квітні 2015 року в податковому обліку скоригував збитки попередніх років (т.5-т.9, т.10 а.с.1-13).

Відповідно до п.9 підрозділу 9-2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, у разі досягнення податкового компромісу перевірки щодо податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за уточненими операціями у наступних періодах за зазначеними податками контролюючими органами не проводяться.

Таким чином, відповідачем, виходячи зі змісту положень п.9 підрозділу 9-2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, неправомірно проведено перевірку щодо податку на прибуток та повторно нараховано вказаний податок.

Щодо списання кредиторської заборгованості по взаємовідносинам позивача з ТОВ "Профешнл сервіс" та її оподаткування, суд зазначає наступне.

В ході судового розгляду встановлено, що на час спірних правовідносин між позивачем та ТОВ "Профешнл сервіс" була наявна кредиторська заборгованість, проте, виходячи з умов вказаних договорів поставки, вбачається, що позовна давність за договорами поставки на момент перевірки ще не сплинула

Крім того, як вбачається з акту перевірки, податковим органом здійснювалася перевірка господарської дальності позивача за період з 01.01.2015 по 30.06.2016.

Отже, визначення відповідачем порушення у вигляді простроченої кредиторської заборгованості є необґрунтованим та таким, що виходить за межі періоду перевірки.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, який затверджує національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, інші нормативно-правові акти щодо ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку податку на прибуток не встановлюють особливих вимог до первинних документів і облікових регістрів, що повинні використовуватися при обчисленні даного податку, тому відповідними документами податкового обліку вважаються бухгалтерські документи і регістри обліку, складені належним чином.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України ПК України - об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 30.12.2016 № є необґрунтованим, через що позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення - рішення від 30.12.2016 № підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають часткову задоволенню.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог та, враховуючи положення ст. 94 КАС України, суд присуджує позивачу з Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 11994,34 грн., що підтверджується квитанцією від 18.01.2017 №18 (т.1 а.с.3).

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВРЕГІОНГАЗ" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 30.12.2016 №.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВРЕГІОНГАЗ" (, поштовий індекс 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1) у розмірі 11994,34 грн. (одинадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто чотири гривні 34 копійки).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 21 липня 2017 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.