Справа № 817/1042/17
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 липня 2017 р.Р і в н е 817/1042/17
10год. 55хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Климчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Кузьмич Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3

до Головне управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування рішень , -
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, на підставі матеріалів перевірки слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Рівненській області від 28 грудня 2016 року, прийняті рішення про застосування фінансових санкцій: за реалізацію алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці у закладі торгівлі, що не має статусу громадського харчування, що не відповідає ст. 15-3 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями); за реалізацію та зберігання фальсифікованих алкогольних напоїв, що є порушенням ч. 1 ст. 9 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями); за реалізацію та зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, що є порушенням ч. 4 ст. 11 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями), п. 226.9 ст. 226 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями). Позивач не погоджується із вказаними рішеннями та стверджує, що вказані рішення винесені всупереч податковому законодавству, яке передбачає постановляння податкових повідомлень-рішень, а не рішень про застосування фінансових санкцій. Крім того позивач посилається на те, що матеріали перевірки слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Рівненській області від 28 грудня 2016 року не можуть бути підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень, оскільки Податковий кодекс України не передбачає таких підстав для прийняття податкових повідомлень-рішень, а слідче управління фінансових розслідувань не має статусу контролюючого органу. Також вказує на порушення строків прийняття рішень. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Також зауважив, що докази, надані відповідачем не є допустимими, оскільки були отримані під час досудового розслідування.

Представник відповідача подав письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що на його адресу надійшли матеріли перевірки слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Рівненській області від 28 грудня 2016 року із яких вбачається, що позивачем порушені вимоги законодавства у сфері обігу алкогольних напоїв, за які передбачена відповідальність та застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів. На підставі вказаних матеріалів були прийняті рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових санкцій). Доводи позивача про те, що мали бути податкові повідомлення-рішення, на думку відповідача є помилковими, оскільки законодавством встановлено форму прийняття таких рішень, а відтак вказані рішення є правомірними.

В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення, тотожні викладеним у запереченні. Також пояснив, що матеріали досудового розслідування є належними та допустимими доказами, оскільки постановою слідчого такі матеріали були виділені із кримінального провадження для вирішення питання щодо застосування фінансових санкцій у вигляді штрафів до суб'єкта господарювання та направлені на адресу відповідача, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, суд виходить з наступного.

27.02.2017р. відповідачем прийняте рішення № про застосування фінансових санкцій за реалізацію алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці у закладі торгівлі, що не має статусу громадського харчування, що не відповідає ст. 15-3 Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями) до позивача у вигляді штрафу в сумі 6800грн.

Рішенням № від 27.02.2017р. за реалізацію та зберігання фальсифікованих алкогольних напоїв, що є порушенням ч. 1 ст. 9 Закону України від 19.12.1995р. № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями) до позивача застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в сумі 17000грн.

Рішенням № від 27.02.2017р. за реалізацію та зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, що є порушенням ч.4 ст.11 Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» ( із змінами та доповненнями), п. 226.9 ст. 226 Податкового кодексу України до позивача застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в сумі 17000грн.

Вказані рішення були прийняті відповідачем на підставі матеріалів правоохоронних органів.

Твердження позивача щодо невідповідності форми прийнятого рішення; відсутність підстав для їх прийняття та порушення строків їх прийняття є безпідставними та необґрунтованими.

Так, державну політику щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України №481/95, 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі Закон 481/95). Дія цього Закону не поширюється на роздрібну торгівлю винами столовими, крім випадків, передбачених цим Законом, а також на виробництво вин виноградних і плодово-ягідних, напоїв медових, наливок і настоянок, виготовлених громадянами в домашніх умовах для власного споживання.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», визначений Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 р. № 790 (далі по тексту постанови - Порядок).

Підстави для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій визначені пунктом 5 вказаного Порядку, в якому, зокрема, однією із підстав є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до абз.2 п.6 Порядку, порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування, встановлюються контролюючими органами відповідно до їх компетенції.

Зокрема, відповідно до п.2.8 Інструкції про порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженої наказом Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України від 20.06.2007р. №113, розгляд справи та прийняття рішень здійснюється у термін тридцяти робочих днів, з моменту складання акта про порушення суб'єктом підприємницької діяльності вимог у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, чи з дати реєстрації матеріалів перевірок, які надійшли на розгляд від правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади. У разі необхідності отримання додаткових доказів по справі, термін розгляду матеріалів може бути продовжено на більш тривалий строк, але не більше 6 місяців.

Згідно із п.8 Порядку, рішення про застосування фінансових санкцій до суб'єкта господарювання за порушення норм Закону складається за формою згідно з додатком до цього Порядку. Зазначені нормативно-правові документи є чинними на час виникнення спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що форма рішень про застосування фінансових санкцій відповідає формі, зазначеній у Порядку, підставою застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних органів, що відповідає п.5 Порядку. Строки прийняття оскаржуваних рішень не перевищують строків, визначених Інструкцією. При цьому суд звертає увагу на те, що позивач не оскаржує та не спростовує самого факту вчиненого ним правопорушення.

Щодо посилань представника позивача на недопустимість доказів, отриманих відповідачем від правоохоронних органів, то такі посилання не заслуговують на увагу суду, оскільки згідно постанови слідчого з ОВС від 28.12.2016р., матеріали щодо вчиненого правопорушення позивачем виділені з кримінального провадження та направлені в адресу контролюючого органу з метою вирішення питання про притягнення позивача до відповідальності та застосування фінансових санкцій.

Зважаючи на вище викладене, суд прийшов до висновку про правомірність прийнятих відповідачем рішень про застосування фінансових санкцій до позивача за порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», тому рішення про застосування фінансових санкцій до скасування не належать.

За наведених обставин в задоволенні позовних вимог позивачу належить відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст.94 КАС України, сума судових витрат позивачу не присуджується.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування рішень відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Комшелюк Т.О.