Справа № 345/2105/17
Суддя: Кардаш О. І.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/2105/17
Провадження № 2-а/345/183/2017
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2017 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кардаш О.І. розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сапіжака Івана Івановича, третя особа Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про оскарження дій державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, а саме просить визнати нечинною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 31.08.2016 року по виконавчому листу №345/2487/15-а від 18.05.2016р., а виконавчий лист повернути до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області

Позов мотивує тим, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області задоволено частково. Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.07.2015року в справі № 345/2487/15-а скасовано та прийнято нову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФУ в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задоволено частково. Визнано відмову УПФУ в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області щодо перерахунку пенсії з урахуванням періоду роботи ОСОБА_1 з 28.02.2012р. по 25.07.2012р., з 18.09.2012р. по 12.07.2013р., з 10.10.2013р. по 09.06.2014р., з 29.08.2014р. по 24.05.2015р. водієм автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах в 5-ому філіалі Автобусного парку ГУП «Мосміськтранс» Російської Федерації неправомірною та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області провести даний перерахунок за вказаний період. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Калуським міськрайонним судом 18.05.2016року було видано виконавчий лист № 345/2487/15-а по даній справі, який було подано позивачем до примусового виконання до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. 24.05.2016року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 02.06.2016 року постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

На звернення позивача, в порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження» , йому не було надано відповіді про подальший хід примусового виконання судового рішення. В жовтні 2016 року, так і не отримавши жодної відповіді з відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, позивач особисто прийшов до державного виконавця і тоді його було повідомлено, що ще 31.08.2016 року головним державним виконавцем Сапіжаком І.І. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Дана постанова та відповідь на його заяву від 23.06.2016 року були надані позивачу 17.10.2016року .

Проте вказана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки боржник не виконав повністю судове рішення. Так, навіть з відповіді Калуського об'єднаного УПФУ в Івано-Франківської області, яка була надіслана 27.07.2016 року до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області вбачається, що у них виникли розбіжності щодо виконання судового рішення. Калуське об'єднане УПФУ в Івано-Франківської області при перерахунку пенсії позивача не взяло до уваги довідки про отриману заробітну плату за період роботи позивача з 28.02.2012р. по 25.07.2012р., з 18.09.2012р. по 12.07.2013р., з 10.10.2013р. по 09.06.2014р., з 29.08.2014р. по 24.05.2015 р. водієм автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах в в 5-ому філіалі Автобусного парку ГУП «Мосміськтранс» Російської Федерації.

Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління ПФУ від 25.11.2005року N 22 при перерахунку пенсії береться довідка про розмір отриманої заробітної плати у період за який проводиться перерахунок. Цього боржник не зробив, а отже не виконав належно та повністю судове рішення.

Крім того, перерахунок пенсії проведено лише з 14.04.2016 року. Хоча згідно чинного законодавства такий перерахунок проводиться з часу звернення особи щодо перерахунку пенсії. В самій постанові зазначено, що оскаржувана відмова - від 18.06.2015р. Таким чином, Калуське об'єднане УПФУ мало зробити позивачу перерахунок пенсії з 18.06.2015р. Проте, оскільки в самій резолютивній частині рішення суд не зазначив, яким числом датована відмова, що визнана незаконною, то працівниками Калуського об'єднаного УПФУ позивачу було усно повідомлено, що рішення суду вони виконувати не будуть, бо не знають з якого часу робити перерахунок пенсії. Тому в позивача працівниками було взято заяву, що позивач звернеться з роз'ясненням судового рішення.

Спочатку позивач звернувся у виконавчу службу щодо отримання інформації про хід виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 року, щоб мати підстави для звернення до суду за роз'ясненням судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано. Оскільки державним виконавцем 31.08.2016р. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, то позивач був позбавлений можливості звернутися за роз'ясненням судового рішення. Таким чином, державний виконавець передчасно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, не переконавшись чи повністю виконане рішення суду.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить суд його задоволити повному обсязі (а.с.92).

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи , про що свідчить телефонограма (а.с.93).

Представник третьої особи Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, однак подав суду заперечення (а.с.33-35), згідно якого просить в задоволенні позову відмовити. Оскільки постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 року, якою зобов'язано вчинити дії щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 виконана управлінням ПФУ в порядку, встановленому судовим рішенням та в межах повноважень, покладених на управління Фонду.

Суддя, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області задоволено частково, постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.07.2015року в справі № 345/2487/15-а скасовано та прийнято нову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФУ в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задоволено частково. Визнано відмову УПФУ в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області щодо перерахунку пенсії з урахуванням періоду роботи ОСОБА_1 з 28.02.2012р. по 25.07.2012р., з 18.09.2012р. по 12.07.2013р., з 10.10.2013р. по 09.06.2014р., з 29.08.2014р. по 24.05.2015р. водієм автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах в 5-ому філіалі Автобусного парку ГУП «Мосміськтранс» Російської Федерації неправомірною та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області провести даний перерахунок за вказаний період. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.15-18).

Калуським міськрайонним судом 18.05.2016 року було видано виконавчий лист № 345/2487/15-а по даній справі, який було подано до примусового виконання до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. 24.05.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сапіжаком І.І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 345/2487/15-а від 18.05.2016р. (а.с.8).

З матеріалів справи вбачається, що 31.08.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сапіжаком І.І. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 345/2487/15-а від 18.05.2016р. (а.с.9). Оскаржувана постанова мотивована тим, що згідно повідомлення Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області від 27.07.2016р. за №5818/06 та розпорядження №141190 від 26.07.2016р. проведено перерахунок та виплату пенсії з урахуванням періоду роботи ОСОБА_1 з 28.02.2012р. по 25.07.2012р., з 18.09.2012р. по 12.07.2013р., з 10.10.2013р. по 09.06.2014р., з 29.08.2014р. по 24.05.2015 р. водієм автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах в в 5-ому філіалі Автобусного парку ГУП «Мосміськтранс» Російської Федерації.

Державний виконавець при виконанні судового рішення керується Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», Кодексом адміністративного судочинства, іншими законами в тій частині, в якій вони регулюють деякі питання з приводу виконання судових рішень.

Статтею 14 КАС України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.181 КАС України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч.4 ст.257 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно ч.12 ст.267 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 181 цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1-3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Згідно з п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Сам факт здійснення перерахунку боржником на виконання зобов'язання, покладеного на нього судом у рішенні, не означає належного виконання судового рішення і є недостатнім для висновку про його повне, належне і остаточне виконання.

Суд звертає увагу на те, що стадія виконання судового рішення - є останньою стадією судового процесу, метою якого є захист порушеного права, відновлення припиненого права, підтвердження оспореного права. Результатом судового захисту, у разі задоволення позову, має бути повне, реальне, остаточне і ефективне відновлення порушеного права.

Підставою для закінчення виконавчого провадження є лише повне і належне виконання рішення боржником, з приводу чого не має бути сумнівів, оскільки закінченням виконавчого провадження закінчується судовий процес і припиняється процедура захисту порушеного права особи, і таке право надалі вважається відновленим. Тому всі сумніви, що виникають при виконанні судового рішення, мають бути усунуті до закінчення виконавчого провадження, і такі сумніви є перешкодою для закінчення виконавчого провадження (з даної підстави), принаймні до їх усунення.

Закон України «Про виконавче провадження» і КАС України передбачають певні заходи - виконавчі дії , права і повноваження державного виконавця, якими він наділений у цій сфері. Тому державний виконавець, маючи відомості про незгоду стягувача з тим, що рішення виконано боржником, маючи достатні підстави для перевірки звернень стягувача, мав би вжити заходи по перевірці такої інформації та для усунення сумнівів щодо належного виконання рішення, а не формально виходячи лише з наданих боржником відомостей - винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Судом встановлено, оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження прийнята на підставі повідомлення Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області від 27.07.2016р. за №5818/06. Проте зі змісту даного листа вбачається, що Калуське об'єднане УПФУ повідомило державного виконавця про те, що 09.06.2016р. ОСОБА_1 подав до управління заяву, якою повідомив, що буде звертатися за роз'ясненням судового рішення (а.с.11).

Тобто державний виконавець, закриваючи виконавче провадження, був повідомлений про те, що позивач незгідний із тлумачення рішення управлінням Пенсійного фонду і має намір звернутися за роз'ясненням судового рішення.

Частиною 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі, якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення.

Так, зі змісту резолютивної частини постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 року неможливо встановити, з якої дати позивачу слід здійснити перерахунок пенсії. Водночас в описовій та мотивувальній частині постанови міститься посилання, що позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до відповіді УПФУ в м. Калуші та Калуському районі від 18.06.2015р. (а.с.15-18).

Відповідно до ч.2 ст.170 КАС України подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Таким чином, винісши постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідач позбавив позивача реальної можливості реалізувати свої права в частині звернення до суду для усунення незрозумілостей резолютивної частини постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 року.

Крім того, сам виконавець не використав наявне у нього повноваження і право на звернення до суду за роз'ясненням судового рішення.

За таких обставин, постановапро закінчення виконавчого провадження від 31.08.2016 року по виконавчому листу №345/2487/15-а від 18.05.2016р. порушує права стягувача на належне виконання судового рішення, зокрема право на роз'яснення рішення суду, на усунення будь-яких сумнівів з цього приводу у стадії виконання судового рішення, тобто у відкритому виконавчому провадженні, до винесення постанови про його закінчення. А тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Водночас щодо покликань позивача на незаконність постанови у зв'язку із тим, що перерахунок пенсії позивачу здійснено без врахування довідок про отриману заробітну плату за період роботи позивача з 28.02.2012р. по 25.07.2012р., з 18.09.2012р. по 12.07.2013р., з 10.10.2013р. по 09.06.2014р., з 29.08.2014р. по 24.05.2015 р. водієм автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах в в 5-ому філіалі Автобусного парку ГУП «Мосміськтранс» Російської Федерації, суд звертає увагу на наступне.

Як вказувалось вище, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 року зобов'язано УПФУ в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періоду роботи з 28.02.2012р. по 25.07.2012р., з 18.09.2012р. по 12.07.2013р., з 10.10.2013р. по 09.06.2014р., з 29.08.2014р. по 24.05.2015р. водієм автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах в 5-ому філіалі Автобусного парку ГУП «Мосміськтранс» Російської Федерації. При цьому позовні вимоги не стосувалися врахування при перерахунку пенсії довідок про заробітну плату за вказані періоди.

Під час розгляду скарги на дії державного виконавця суд не має права змінювати резолютивну частину рішення суду, виходити за межі суті спору, а тому вимоги позивача в цій частині підстав для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження є необгрунтованими.

Отже, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що постанову про закінчення виконавчого провадження від 31.08.2016 року по виконавчому листу №345/2487/15-а від 18.05.2016р. слід скасувати, а виконавчий лист повернути до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області для подальшого виконання.

На підставі викладеного, ст.ст.1,18,31,39 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 17, 71, 86, 104, 128, 158-163, 162, 167, 170, 257, 267 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

Позов задоволити.

Визнати нечинною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сапіжака Івана Івановича про закінчення виконавчого провадження від 31.08.2016 року по виконавчому листу №345/2487/15-а від 18.05.2016року, а виконавчий лист повернути до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області для подальшого виконання.

Постанова може бути оскаржена до Львівського адміністративного Апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги в порядку ст. 186 КАС України.

СУДДЯ: