Справа № 554/153/17
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 р. Справа № 554/153/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 04.04.2017 по справі № 554/153/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Міністерства внутрішніх справ України

про визнання протиправними дій та стягнення грошової допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Міністерства внутрішніх справ України, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Полтавській області у призначенні йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням II групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції у Полтавській області призначити і виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням II групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції на рівні 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 04 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії ГУ НП в Полтавській області щодо відмови в направленні у встановлений законодавством строк до Міністерства внутрішніх справ України висновку із додатками щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в зв'язку із встановленням йому II групи інвалідності.

Зобов'язано ГУ НП в Полтавській області прийняти та направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок із додатками щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в зв'язку із встановленням йому II групи інвалідності, яка пов'язана із проходженням служби в органах внутрішніх справ у відповідності до Постанови КМУ від 21 жовтня 2015 року № 850. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Головне управління Національної поліції України в Полтавській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 04 квітня 2017 року у справі № 554/153/17 та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, поверхневий судовий розгляд з порушення принципів адміністративного судочинства, ненадання належної оцінки доказам у справі. З посиланням на ст. 98 Закону України "Про Національну поліцію" стверджує, що встановлення інвалідності, яка настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання позивачем службових обов'язків в органах внутрішніх справ, не є підставою для призначення одноразової грошової допомоги. Вважає, що оскільки Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2015 року № 850 встановлено Порядок та умови виплати допомоги по інвалідності працівникам міліції відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію", який втратив чинність з 07.11.2015, а інвалідність позивача встановлено з 30.08.2016, позивач не набув права на отримання одноразової грошової допомоги в порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015. При цьому, рішення про призначення або відмову в призначенні грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 приймає МВС України, а не Головне управління Національної поліції України в Полтавській області. Розгляд документів і прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги в порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 в даному випадку відноситься до компетенції ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області, а не Головного управління Національної поліції України в Полтавській області. Крім того, зазначив, що позивач звертався до Головного управління Національної поліції України в Полтавській області із заявою (рапортом) за формою, встановленою додатком до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджених наказом МВС України від 11.01.2016 № 4 (далі по тексту - Порядок № 4). Тому саме відповідно до Порядку № 4 і розглядалися матеріали, подані позивачем для виплати одноразової грошової допомоги. Отже, висновок суду першої інстанції про визнання протиправною відмови Головного управління Національної поліції України в Полтавській області у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до Порядку № 850 є безпідставним, оскільки позивач не звертався із заявою (рапортом) про виплату допомоги відповідно до Порядку № 850. Крім того, у додаткових поясненнях до апеляційної скарги вказав, що призначення та виплата позивачу одноразової грошової допомоги може бути проведена після змін до ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" та за рахунок асигнувань, передбачених у Державному бюджеті на зазначені вище цілі для Національної поліції України, та в разі співпадіння діагнозів встановлених ВЛК та зазначених в довідках до акту огляда МСЕК.

Позивач в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала та просила суд її задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 25 січня 2000 року по 6 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України та з 7 листопада 2015 року по 13 травня 2016 року проходив службу в Національній поліції України, звідки був звільнений згідно наказу № 134 о/с 13 травня 2016 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" через хворобу (а. с. 12-14).

8 червня 2016 року Полтавською обласною медико-соціальна експертною комісією йому була встановлена ІІ група інвалідності, яка пов'язана із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Постановою військово-лікарської комісії № 33/37-25 від 30 серпня 2016 року було змінено причину інвалідності та визначено, що травма колишнього співробітника ОВС - забій попереково-крижового відділу хребта пов'язана з виконанням службових обов'язків (а. с. 18).

Згідно виписку з акта огляду МСЕК до довідки серії АВ № 0554324 позивачу повторно встановлено ІІ групу інвалідності з 30.08.2016. Причина інвалідності - пов 'язана з виконанням службових обов'язків (а.с. 19).

За заявою позивача із доданими в установленому порядку документами про виплату одноразової грошової допомоги листом ГУ НП в Полтавській області від 21.07.2016 № 29/К-262 відмовлено у зв'язку з неузгодженістю норм законодавства, що регулює питання виплати одноразової грошової допомоги поліцейським, які отримали захворювання, яке пов'язано з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 29).

За заявою позивача від 12.10.2016 із доданими в установленому порядку документами про виплату одноразової грошової допомоги листом ГУ НП в Полтавській області від 17 листопада 2016 року № 2054/115/29/01-2016 відмовлено у зв'язку з невідповідністю діагнозів у свідоцтві про хворобу № 72-С від 28 квітня 2016 року постанові ВЛК №33/37-25 від 30 серпня 2016 року та зазначених у виписці із акту огляду обласної МСЕК (довідка серія АВ № 0554324 від 30 серпня 2016 року) (а. с. 37, 45).

Не погодившись з такою відмовою Головного управління Національної поліції України в Полтавській області щодо виплати одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що до спірних правовідносин має застосовуватися Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції та надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З 07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію", яким врегульовано, в тому числі питання виплати одноразової грошової допомоги.

До набрання чинності вказаним Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (далі - Порядок № 850).

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (пункт 2 Порядку № 850).

Згідно пункту 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".

За змістом пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Згідно частини 2 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з 97 Закону України "Про Національну поліцію" ( в редакції Закону на момент звернення позивача із заявою) одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті (п. 4 ч. 1 вказаної статті).

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону України "Про Національну поліцію", наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 916 від 12 вересня 2016 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за №1277/29409 від 22 вересня 2016 року, пункт 5 розділу 1 Порядку № 4 доповнено підпунктом 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії право позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло 30 серпня 2016 року (а.с. 17).

Відповідно до розділу ІІІ Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 розділу ІІІ Порядку №4).

Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм права, колегія суддів дійшла висновку, що право на призначення та виплату грошової допомоги, у зв'язку із встановленням інвалідності, відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку № 850 мають право виключно особи, останнім місцем роботи яких є органи міліції, а також пенсіонери МВС. При цьому, порядок та умови отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності поліцейськими передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Порядком № 4. Отже особам, останнім місцем роботи яких є підрозділи Національної поліції, в тому числі й позивачу у даній справі, одноразова грошова допомога у разі визначення інвалідності повинна призначатися та виплачуватися згідно положень Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку № 4.

Таким чином, посилання суду першої інстанції на п.15 Прикінцевих положень Закону України "Про Національну поліцію" та ст.23 Закону України "Про міліцію", з огляду на вищенаведене, є безпідставним, а висновок суду першої інстанції про те, що одноразова грошова допомоги позивачеві повинна виплачуватися в порядку та на умовах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, є помилковим.

Враховуючи фактичні обставини справи, колегія суддів також звертає увагу на наступне.

Колегією суддів встановлено, що відповідачем відмовлено позивачу у вирішенні питання про призначення одноразової грошової допомоги з посиланням на невідповідність діагнозів у свідоцтві про хворобу № 72-С від 28 квітня 2016 року постанові ВЛК №33/37-25 від 30 серпня 2016 року та зазначених у виписці із акту огляду обласної МСЕК (довідка серія АВ № 0554324 від 30 серпня 2016 року). Крім того, листом ГУ НП в Полтавській області від 21.07.2016 № 29/К-262 останнім також відмовлено в призначенні та виплаті одоразової грошової допомоги через неузгодженість законодавства, яким регулюються питання призначення вказаної допомоги особам, які проходили службу в поліції, однак, належать і до колишніх міліціонерів і втрата ними працездатності пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Надаючи правову оцінку правомірності прийнятого рішення відповідача на відповідність крітеріям, встановленим ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою військово-лікарської комісії № 33/37-25 від 30 серпня 2016 року позивачу було змінено причину інвалідності та визначено, що травма колишнього співробітника ОВС - забій попереково-крижового відділу хребта, ТАК, пов'язана з виконанням службових обов'язків (а. с. 18).

Згідно виписку з акта огляду МСЕК до довідки серії АВ № 0554324 позивачу повторно встановлено ІІ групу інвалідності з 30.08.2016. Причина інвалідності пов 'язана з виконанням службових обов'язків. Діагноз МСЕК Т 91.0.

Відмовляючи в призначенні одноразової грошової допомоги, відповідач виходив з того, що діагноз, вказаний у виписці з акту огляду обласною МСЕК м. Полтави, а саме Т 91.0, не співпадає з діагнозом, встановленим постановою військово-лікарської комісії № 33/37-25 від 30 серпня 2016 року - забій попереково-крижового відділу хребта.

Колегія суддів зазначає, що згідно з Міжнародною статистичною класифікацією хвороб та споріднених проблем охорони здоров'я 10-го перегляду (офіційне видання за довіреністю ВООЗ - МХК-10) під діагнозом Т 91.0 значиться "віддалені наслідки поверхневої травми та відкритої рани шиї та тулуба".

Листом Голови обласної медико-соціальної експертної комісії Департаменту охорони здоров'я Полтавської обласної державної адміністрації від 17.10.2016 № 404, копія якого надана позивачем до суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 повідомлено, що діагноз "забій попереково-крижового відділу хребта" відповідає шифру Т 91.0 згідно МХК-10. Додатково роз'яснено, що шифр Т 91.0 - це відділені наслідки поверхневої травми тулуба. Тулуб - це центральна в анатомічному відношенні, частина тіла, яка складається з 4 частин: груди, живіт, спина та таз. Спина - це задня сторона тулуба, яка утворюється хребтом, задніми фрагментами ребер та м'якими тканинами.

Таким чином, враховуючи надані позивачем докази, що підтверджують відповідність діагнозів, встановленим постановою військово-лікарської комісії № 33/37-25 від 30 серпня 2016 року, та вказаним у виписці з акту огляду обласною МСЕК м. Полтави, а саме те, що під травмою тулубу згідно медичої документації розуміється також травма хребта, колегія суддів дійшла висновку, що відмова ГУ НП в Полтавській області в призначенні одноразової грошової допомоги через неспівпадіння діагнозів є неправомірною.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що Законом України "Про внесення змін до статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги поліцейському" від 08.06.2017 № 2097-VIII (набрав чинності 12.07.2017) внесено зміни до частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" та встановлено право поліцейського на отримання одноразової грошової допомоги у випадку визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Пунктом 2 вказаного Закону установлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності мають поліцейські з числа осіб, зазначених у пунктах 3-6 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", які визнані інвалідами або отримали поранення до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, з метою забезпечення гарантій соціального захисту поліцейських, які до прийняття на службу до поліції, під час виконання службових обов'язків в органах внутрішніх справ чи при проходженні служби в органах внутрішніх справ втратили працездатність внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, на законодавчому рівні врегульовано питання виплати одноразової грошової допомоги таким особам.

Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що відповідно до п. 2 розділу І Порядку № 4 діяльність Національної поліції у частині оформлення документів для виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського спрямована на забезпечення гарантованого державою соціального захисту поліцейського.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п.29 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Гарнага проти України" зазначено, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 6 вересня 2005 року у справі "Гурепка проти України" (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення у справі "Кудла проти Польщі" (<…>) [ВП], заява № 30210/96, п. 158, ECHR 2000-ХІ).

Таким чином, суд, приймаючи постанову про задоволення позовних вимог, повинен не лише вирішити позовні вимоги у відповідності до принципів верховенства права та законності, а й обрати найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права.

Колегія суддів зазначає, що особа, яка втратила працездатність у зв'язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ, однак, продовжувала проходити публічну службу в органах Національної поліції, не повинна позбавлятися права на отримання одноразової грошової допомоги та ставитися у менш вигідне становище порівняно з працівниками міліції, які змогли реалізувати своє право після звільнення з органів внутрішніх справ, або поліцейськими, які втратили працездатність під час проходження служби в поліції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 162 КАС України у поєднані з гарантованим ст.13 Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод правом на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, оскільки позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги по ІІ групі інвалідності, враховуючи зміни, внесені Законом України "Про внесення змін до статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги поліцейському" від 08.06.2017 № 2097-VIII та встановлені обставини справи щодо відповідності діагнозів, встановленим постановою військово-лікарської комісії № 33/37-25 від 30 серпня 2016 року, та вказаним у виписці з акту огляду обласною МСЕК м. Полтави серії АВ № 0554324 від 30.08.2016, колегія суддів вважає, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов'язання Головного управління Національної поліції в Полтавській області розглянути повторно питання про призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4, за заявою ОСОБА_1 від 12.10.2016, з урахуванням висновків суду.

Згідно з п.4 ч. 1 ст. 202 КАС України порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Відповідно ч. 2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 04 квітня 2017 року по справі № 554/153/17 у зв'язку з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи,підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області задовольнити частково.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 04.04.2017 по справі № 554/153/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Полтавській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції України в Полтавській області повторно розглянути питання про призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4, за заявою ОСОБА_1 від 12.10.2016, з урахуванням висновків суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Ральченко І.М. Катунов В.В.
Повний текст постанови виготовлений 31.07.2017.