Справа № 287/222/16-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2017-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 липня 2017 року м. Київ К/800/25790/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 10 травня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у відмові у призначенні йому пенсії за віком на умовах, визначених статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на умовах, визначених статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 02 січня 2017 року та здійснити нарахування та виплату йому пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 02 січня 2017 року. В обґрунтування позову зазначив, що по досягнення 55 років звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку. Відповідач відмовив у призначення пенсії із зниженням пенсійного віку посилаючись на те, що посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи видано позивачу Олевською районною державною адміністрацією, а не Житомирською обласною державною адміністрацією.

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 10 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року, позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка полягає у відмові у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на п'ять років, згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано Ємільчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити позивачу пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років, згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку, тобто, з 02 січня 2017 року. Зобов'язано Ємільчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років, згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи 3 02 січня 2017 року.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, зокрема, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вказує, що суди не дали належної правової оцінки обставинам справи.

Згідно із пунктом 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позов суди виходили з наступного.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 по досягненню 55 років, звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку.

Відповідач відмовив йому у призначення пенсії із зниженням пенсійного віку посилаючись на те, що посвідчення потерпілого 4 категорії серії НОМЕР_1 від 20 грудня 1993 року видано Олевською районною державною адміністрацією, а не обласною державною адміністрацією Житомирської області.

Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

В частині другій статті 55 Закону зазначено, що мають право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років.

При цьому, згідно з частиною 3 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Відповідно до пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: а) довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера заявнику; б) документи про стаж роботи; з) довідка про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу до 01 липня 2000 року, а починаючи з 01 липня 2000 року індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком 2, додатком 3; г) документи про місце проживання (реєстрації) особи; ґ) посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

Отже, у разі звернення особи із заявою про призначення їй пенсії із застосуванням статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для підтвердження особливого статусу заявника додається посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період проживання на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

Судами встановлено, що позивач, з 26 квітня 1986 року по даний час зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Руднє-Бистрянської сільської ради Олевського району № 511 від 01 грудня 2016 року. Село Варварівка Олевського району Житомирської області Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю. 26 листопада 1992 року ОСОБА_1 отримав посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю серія НОМЕР_2 (категорія 4).

Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства. Пунктом 10 вказаної постанови визначено, що видача посвідчень провадиться зокрема іншим потерпілим обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення. У разі встановлення цими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.

Належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалась, а тому посвідчення є чинним і воно вказує на те, що позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Виходячи із того, що станом на 01 січня 1993 року позивач прожив у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4-х років, то він набув право на призначення пільгової пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», внаслідок постійного проживання в зоні радіоекологічного контролю не менше 4 років станом на 1 січня 1993 року, а подані позивачем документи не викликають сумнівів щодо його проживання в зоні посиленого радіологічного контролю, а тому суди дійшли обґрунтованого висновку про необхідність у задоволенні позову.

У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судових рішень, а викладені в ній доводи перевірені судами і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить мотивів, які б дозволили вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 10 травня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук