Справа № 758/7300/17
Суддя: Ларіонова Н. М.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/7300/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністратора Відділу (Центру) надання адміністративних послуг апарату Подільської районної в м. Києві державної адміністрації Ющенко-Савенкової Олени Вікторівни про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій просить визнати дії відповідача щодо складання постанови серії 64 № 04 від 23.05.2017 року у справі про накладення на позивача адміністративного стягнення на підставі ч.1 ст. 197 КпАП України - незаконними; визнати постанову серії 64 № 04 від 23.05.2017 року про накладення адміністративного стягнення протиправною та скасувати її.

Позов мотивований тим, що вона 23 травня 2017 року на підставі клопотання з місця проходження служби позивач звернулася до Відділу (Центру) надання адміністративних послуг апарату Подільської районної в м. Києві державної адміністрації з метою здійснення реєстрації місця проживання свого (з одночасним зняттям з реєстрації за попереднім місцем проживання) та своєї малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_2. За результатами надання адміністративної послуги відповідачем було складено постанову серії 64 № 04 від 23.05.2017 року про накладення на позивачку адміністративного стягнення на підставі ст. 197 КУпАП у вигляді попередження за «протерміновану реєстрацію місця проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.». Позивачка вважає дану постанову необґрунтованою та незаконною, оскільки вона була винесена з порушенням ст.ст.9, 280 КУпАП, які вказують на необхідність встановлення вини особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

До початку судового засідання позивач надала судові заяву, в якій просить розглянути справу за їх відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Через канцелярію суду були надані заперечення проти позову, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що ним було встановлено, що батьки дитини протермінували реєстрацію місця проживання своєї доньки ОСОБА_4, 2015 року народження, що є порушенням ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.197 КУпАП, а тому на позивачку було накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження. Вважає, свої дії правомірними.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до таких висновків.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Матеріалами справи встановлено, що 23 травня 2017 року адміністратором Відділу (Центру) надання адміністративних послуг апарату Подільської районної в м. Києві державної адміністрації Ющенко-Савенковою О. В. винесено постанову серії 64 № 04 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення на підставі ст. 197 КУпАП у вигляді попередження за «протерміновану реєстрацію місця проживання дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.», що є порушенням ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Частиною 1 статті 197 КУпАП передбачено відповідальність за проживання громадян, зобов'язаних мати паспорт громадянина України, без паспорта громадянина України або за недійсним паспортом громадянина України, а також проживання громадян без реєстрації місця проживання.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» (далі Закон ) громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов'язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на адміністративний порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за порушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, та доведеності її винуватості у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Статтею 29 Цивільного Кодексу України встановлено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Статтею 160 Сімейною Кодексу України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Як убачається із матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Чоловік позивачки зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що є тимчасово окупованою територією відповідно до п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якою визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією.

Позивачка вказувала, що вона зверталася до Відділу (Центру) надання адміністративних послуг апарату Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації з приводу свого реєстрації місця проживання та малолітньої дочки, однак їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що не було письмової згоди батька на реєстрацію дитини за місцем її проживання, як це передбачено п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207.

Нотаріально посвідчену заяву про надання згоди на те, щоб ОСОБА_1 зареєструвала місце проживання дитини ОСОБА_4 за своєю адресою ОСОБА_3 було надано лише 12 квітня 2017 року.

23 травня 2017 року на підставі клопотання з місця проходження служби позивачка звернулася до Відділу (Центру) надання адміністративних послуг апарату Подільської районної в м. Києві державної адміністрації з метою здійснення реєстрації місця проживання свого (з одночасним зняттям з реєстрації за попереднім місцем проживання) та своєї малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_2.

За результатами надання адміністративної послуги відповідачем було складено постанову серії 64 № 04 від 23.05.2017 року про накладення на позивачку адміністративного стягнення на підставі ст. 197 КУпАП у вигляді попередження за «протерміновану реєстрацію місця проживання дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.».

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до диспозиції статті 197 КУпАП України, за порушення якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, об'єктивну сторону складу даного адміністративного правопорушення стосовно дій щодо реєстрації утворює бездіяльність, яка полягає у проживанні саме особи при невиконанні свого обов'язку зареєструватись за місцем свого проживання або перебування. Таким чином, об'єктивна сторона дана складу адміністративного правопорушення - це невиконання дій щодо реєстрації свого місця проживання або перебування у встановлений законом строк.

А відтак, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.197 КУпАП, оскільки позивача притягнуто до адміністративної відповідальності саме за дії щодо реєстрації місця проживання своєї малолітньої дитини.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що дії відповідача щодо складання стосовно позивача постанови від 23.06.2017 р. є неправомірними.

Оцінюючи належність, достовірність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів в їх сукупності, беручи до уваги те, що в діях позивача складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», ст.ст.7, 9, 197 ч.1 Кодексу про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст.11, 17, 18, 71, 86, 88, 159-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністратора Відділу (Центру) надання адміністративних послуг апарату Подільської районної в м. Києві державної адміністрації Ющенко-Савенкової Олени Вікторівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати незаконними дії адміністратора Відділу (Центру) надання адміністративних послуг апарату Подільської районної в м. Києві державної адміністрації Ющенко-Савенкової Олени Вікторівни щодо складання відносно ОСОБА_1 постанови серії 64 № 04 від 23.05.2017 року у справі про накладення на позивача адміністративного стягнення на підставі ч.1 ст. 197 КпАП України

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії 64 № 04 від 23.05.2017 року, винесену адміністратором Відділу (Центру) надання адміністративних послуг апарату Подільської районної в м. Києві державної адміністрації Ющенко-Савенковою О.В., якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.197 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному тексті.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова