Справа № 826/3787/16
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2017-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/3787/16

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04 серпня 2017 року 10:30 год. №826/3787/16

в с т а н о в и в:

Позов обґрунтовано відсутністю порушення п. 57.1 ст. 57 ПК і своєчасністю сплати авансового внеску з податку на прибуток за лютий 2015р. у сумі 186651 грн. Позивач ствер-джує, що останнім днем подачі податкової декларації з податку на прибуток за січень 2015р. є 20.02.2015, тому останнім днем для сплати авансового внеску з податку на прибуток за лютий 2015р. є 02.03.2015, коли позивачем і було його сплачено.

Під час розгляду справи представник позивача підтримав позов з наведених підстав.

Відповідач явку свого представника до судового засідання не забезпечив. У справі наявні письмові заперечення відповідача, в яких він просить відмовити в позові, посилаю-чись на правомірність застосування штрафних санкцій, передбачених п. 126.1 ст. 126 ПК, за несвоєчасну сплату авансового внеску з податку на прибуток за лютий 2015р. в сумі 186651 грн. Відповідач стверджує, що строк сплати авансового внеску настав 28.02.2015.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з такого.

Спірні правовідносини виникли у сфері справляння податків і зборів та стосуються правомірності податкового повідомлення-рішення про накладення штрафу за несвоєчасну сплату авансового внеску з податку на прибуток за лютий 2015р.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК (у редакції, що діяла до 01.01.2015 та підлягає застосуванню до спірних правовідносин) платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму по-даткового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 кален-дарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодек-сом (абз. 1). Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогоспо-дарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податко-вого періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації (абз. 4).

Пунктом 126.1 ст. 126 ПК визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, – у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, – у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, як передбачено у п. 126.1 ст. 126 ПК, підставою для застосування штрафних санкцій є не сплата платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, внаслідок чого виник податковий борг.

В акті від 28.10.2015 №4725/25-56-15-02-29/36138381 камеральної перевірки податко-вої звітності з податку на прибуток, копія якого надана відповідачем на підтвердження пра-вомірності прийняття оскаржуваного рішення (а.с. 25, 26), зазначено, що самостійно визначе-не платником грошове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 186651 грн., граничний тер-мін сплати якого 28.02.2015, було сплачено 02.03.2015 із затримкою до 30 календарних днів.

Визначення і сплата позивачем авансового внеску з податку на прибуток за лютий 2015р. у сумі 186651 грн. підтверджується наявними у справі копіями: податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013р. від 03.03.2014, у р. 23 якої наведено розраху-нок щомісячного авансового внеску у розмірі 186651 грн., а також зазначено 12-місячний період сплати авансових внесків березень 2014р.-лютий 2015р. (а.с. 30-32), платіжного дору-чення від 02.03.2015 №50 про сплату авансового платежу з податку на прибуток за лютий 2015р. у сумі 186651 грн. (а.с 8), картки особового рахунку платника податків, в якій відобра-жено виникнення 28.02.2015 недоїмки в сумі 186651 грн. і її погашення 02.03.2015 (а.с. 33).

Вказані обставини позивачем не заперечувалися під час розгляду справи, водночас позивачем заперечується правильність визначення відповідачем граничного терміну сплати спірного авансового внеску 28.02.2015; позивач стверджує про те, що граничний термін сплати припадає на 02.03.2015. Свої доводи позивач обґрунтовує тим, що згідно з пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПК податкова декларація за січень подається протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, після чого згідно з абз. 1 п. 57.1 ст. 57 ПК у платника є 10 днів для сплати узгодженого грошового зобов'я-зання, у зв'язку з чим позивач вважає останнім (10-м) днем для сплати авансового внеску 02.03.2015. Тим більше, що 28.02.2015 було вихідним днем (субота).

Суд не погоджується з такими доводами позивача, з огляду на їх помилковість, вихо-дячи з наступного.

Абзац 1 п. 57.1 ст. 57 ПК містить загальне правило щодо строків сплати узгодженого грошового зобов'язання, а абз. 4 цього пункту визначає особливості строків сплати авансових внесків з податку на прибуток, тому, в контексті фактичних обставин цієї справи, пріоритет потрібно віддавати спеціальним правилам, визначеним у абз. 4 п. 57.1 ст. 57 ПК.

Як вбачається із змісту вищенаведеного абз. 4 п. 57.1 ст. 57 ПК, авансові внески з податку на прибуток сплачуються платниками податку щомісячно, у порядку і строки, вста-новлені для місячного податкового періоду без подання податкової декларації.

Згідно з п. 33.1 ст. 33 ПК податковим періодом, до переліку яких пп. 34.1.5 п. 34.1 ст. 34 ПК віднесено календарний місяць, визнається встановлений цим Кодексом період часу, з урахуванням якого відбувається обчислення та сплата окремих видів податків та зборів.

Отже, оскільки авансові внески з податку на прибуток підлягають сплаті щомісячно і без подання податкової декларації, тобто згідно з п. 33.1 ст. 33 ПК протягом відповідного календарного (податкового) місяця, то граничним днем сплати такого авансового внеску є останній день цього календарного місяця. У лютому 2015р. останній день цього календар-ного місяця - 28.02.2015, тому позивачу слід було сплатити авансовий внесок за цей звітний податковий місяць до 28.02.2015р. При цьому перенесення строків сплати податкових зобов'язань у зв'язку з вихідними чи святковими днями ПК не передбачено, тому якщо оста-нній день сплати податкового зобов'язання припадає на вихідний або святковий день, то зобов'язання необхідно сплатити в день, що передує такому вихідному або святковому дню. Положення ЦК України щодо обчислення строків і термінів не підлягають застосуванню, оскільки згідно з ч. 2 ст. 1 цього Кодексу до податкових і бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується.

Крім цього, положення пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 та абз. 1 п. 57.1 ст. 57 ПК, на які посилається позивач, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин ще й тому, що сплата авансових внесків, як зазначено в абз. 4 п. 57.1 ст. 57 ПК, здійснюється без подання податкових декларацій.

З наведених мотивів, суд вважає доводи позивача про неправильність визначення відповідачем граничного терміну сплати авансового внеску з податку на прибуток за лютий 2015р. 28.02.2015 помилковими і відхиляє їх. Інших аргументованих доводів і доказів, які б спростовували правильність результатів перевірки, позивач суду не надав.

Таким чином, беручи до уваги акт перевірки, яким вірно встановлено факт несвоєчас-ної сплати позивачем авансового внеску з податку на прибуток за лютий 2015р. 02.03.2015, у звязку з чим 28.02.2015 виникла недоїмка у сумі 188651 грн., суд вважає обґрунтованими висновки відповідача про порушення позивачем п. 57.1 ст. 57 ПК і про наявність підстав для застосування штрафних санкцій, передбачених п. 126.1 ст. 126 ПК, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення - правомірним, і не вбачає порушень прав та інтересів позивача.

Враховуючи, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається у підтвер-дження своїх вимог, а доводи позивача щодо граничного терміну сплати спірного авансового платежу є помилковими і такими, що не спростовують правильність висновків перевірки, суд дійшов висновків про необґрунтованість позову і відсутність підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 69-71, 76, 79, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Унікредит Партнер" у задоволенні адміністративного позову.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 КАС України і може бути оскар-жена в апеляційному порядку за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 10 днів з моменту отримання копії повного тексту постанови.

Суддя Д.А. Костенко