Справа № 813/2325/17
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2017 року Справа № 813/2325/17

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача Гурняк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій,

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску ГУ ДФС у Львівській області від 03.04.2017 № Ф- в сумі 30 507,11 грн;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУДФС у Львівській області від 03.04.2017 № про застосування штрафних санкцій в сумі 6 101,42 грн за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 03 квітня 2017 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на 19 116, 35 грн, у тому числі 15 293,08 грн основний платіж та 3 823,27 грн за штрафними (фінансовими) санкціями;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 03.04.2017 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору на 1 648,43 грн, у тому числі 1 318,75 грн основний платіж та 329,68 за штрафними (фінансовими) санкціями;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУДФС у Львівській області від 03.04.2017 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 21 979,62 грн, у тому числі 17 583,70 грн основний платіж та 4 395,92 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

В обґрунтування позовних вимог посилається на безпідставність та невідповідність нормам чинного законодавства та фактичним обставинам справи висновків контролюючого органу, викладених в акті перевірки від 13.03.2017 №247/13-01-13-04/НОМЕР_5. Вказує на те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДФС у Львівській області та податкові повідомлення-рішення прийнято безпідставно, оскільки відповідач зробив висновок згідно висновків акту перевірки в ході проведення якої встановлено нібито маніпулювання показниками податкової звітності, а саме те, що ФО-П ОСОБА_3 придбав вугілля в ТзОВ СТ «Іскра», походження якого невідоме, оскільки згідно проведеного аналізу баз даних Податкового Блоку встановлено, що протягом 2015 року ТзОВ СТ «Іскра» вугілля не придбавало. На підставі пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу ФО-П ОСОБА_3 було подано до ДФС у Львівській області відповідні заперечення на акт перевірки, за результатами розгляду яких отримав відповідь про їх відхилення. За вказаних обставин оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) та податкові повідомлення-рішення підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. Суть заперечень полягає у правомірності вимоги про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДФС у Львівській області від 03.04.2017 № Ф- та прийняття податкових повідомлень-рішень від 03.04.2017№ , № , № та № . Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач - ФО-П ОСОБА_3 зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як фізична особа-підприємець від 06.11.2014 за №2 004652та з 07.11.2014 перебуває на податковому обліку в Сокальській ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області за №85 та №0517.

ГУ ДВС у Львівській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФО-П ОСОБА_3 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 06.11.2014 по 31.12.2016, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 06.11.2014 по 31.12.2016.

Результати перевірки оформлено актом від 13.03.2017 №247/13-01-13-04/НОМЕР_5.

Як слідує з акту перевірки, контролюючим органом встановлено порушення, зокрема:

- п.167.1 ст.167, п.177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами і доповненнями, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб від провадження підприємницької діяльності за 2015 рік в сумі 15 293,08 грн;

- пп.168.1.2, п.168.1 ст.168 розділу VI Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами і доповненнями, несвоєчасність сплати податку на доход фізичних осіб із виплаченого доходу в сумі 168,00 грн, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподаткованого доходу єдиним платіжним документом;

- п.1.2 ст.16-1 Підрозділу 10 розділу ХХ ст.163, п.177.2,177.4 ст.177 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами і доповненнями в частині заниження чистого доходу за 2015 рік, що призвело до несплати військового збору в сумі 1 318,75 грн;

- частина 2 частини 1 статті 7 частини 2 і частини 3 статті 9, пункт 3 частини 8статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне та соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI із змінами і доповненнями, в результаті чого знижено суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2015 рік в сумі 30 507,11 грн;

- пп. «а» п.198.1 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами і доповненнями, в результаті чого занижено суму ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету за грудень 2015 року на суму 17 583,70 грн.

Позивач, не погодившись із такими висновками перевірки 20.03.2017 подав до ГУ ДФС у Львівській області заперечення на акт перевірки від 13.03.2017 №247/13-01-13-04/НОМЕР_5.

ГУ ДФС у Львівській області 29.03.2017 за №3252/10-13-01-13-05-11 надано відповідь ФО-П ОСОБА_3 про залишення без змін висновків акту перевірки.

На підставі вказаного акту ГУ ДФС у Львівській області 13.03.2017 прийнято:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску № Ф- в сумі 30 507,11 грн;

- рішення № про застосування штрафних санкцій в сумі 6 101,42 грн за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску;

- податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на 19 116, 35 грн, у тому числі 15 293,08 грн основний платіж та 3 823,27 грн за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору на 1 648,43 грн, у тому числі 1 318,75 грн основний платіж та 329,68 за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 21 979,62 грн, у тому числі 17 583,70 грн основний платіж та 4 395,92 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДФС у Львівській області від 03.04.2017 № Ф-, рішення № про застосування штрафних санкцій від 03.04.2017 за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та податкові повідомлення-рішення від 03.04.2017 № , № , № є предметом оскарження.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).

Відповідно до п.177.1. статті 177 Податкового кодексу доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1статті 167 цього Кодексу.

Згідно п.177.2. статті 177 Податкового кодексу об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами

До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, у відповідності до п. 177.4 статті 177 Податкового кодексу належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

- обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в пп. 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Таким чином, згідно з п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу, до переліку витрат фізичних осіб-підприємців, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Згідно з висновками акту перевірки від 13.03.2017 №247/13-01-13-04/НОМЕР_5, встановлено завищення витрат за 2015 рік в сумі 84 583,48 грн у зв'язку з включенням ФО-П ОСОБА_3 до витрат вартості придбаного у ТзОВ СТ «Іскра» вугілля в кількості 126 тонн на суму 87 916,74 грн, походження якого невідоме

До висновку про завищення ФО-П ОСОБА_3 витрат за 2015 рік в сумі 84 583,48 грн контролюючий орган дійшов, як вказано у акті, на підставі «аналізу звітності з ПДВ за перевіряємий період», яким встановлено невідповідність показників податкової звітності, оскільки аналізом по ланцюгу постачання виявлено, що ТзОВ СТ «Іскра» вугілля протягом 2015 року не придбавало.

Вказане, на думку відповідача, свідчить про можливі порушення податкового законодавства та залучення суб'єкта до схеми формування штучного податкового кредиту, внаслідок чого в порушення норми пп. «а» п.198.1 ст.198 Податкового кодексу ФО-П ОСОБА_3 завищено податковий кредит за грудень 2015 року на суму 17 583,70 грн.

Відповідачем до матеріалів справи в ході судового розгляду долучено «Витяг з Архіву податкової звітності».

Судом встановлено, що вказаний витяг містить лише інформацію з податкових накладних, виписаних контрагентами-продавцями ТзОВ СТ «Іскра» за грудень 2015 року.

У зв'язку з чим суд зазначає таке.

Глава 2 Податкового кодексу називається «Податкова звітність» і починається статтею 46 «Податкова декларація (розрахунок)», відповідно до пункту 46.1.якої податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань.

Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Відповідно до пункту 46.5 цієї ж статті форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У такому ж порядку встановлюються форми податкових декларацій з місцевих податків і зборів, що є обов'язковими для застосування їх платниками (податковими агентами).

Форма декларації про майновий стан і доходи (податкової декларації) встановлюється з урахуванням особливостей, визначених пунктом 179.9 статті 179 цього Кодексу.

Форма спрощеної податкової декларації, що передбачена пунктом 49.2 статті 49 цього Кодексу, та порядок переходу платників податків на подання такої декларації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Форма, порядок та строки подання митної декларації, а також порядок прийняття контролюючим органом митної декларації визначаються з урахуванням вимог митного законодавства України.

Державні органи, які встановлюють відповідно до цього пункту форми податкових декларацій, зобов'язані оприлюднити такі форми для використання їх платниками податків.

Виходячи із положень статті 46 Податкового кодексу, податковою звітністю є податкові декларації з додатками, форма яких встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Судом встановлено, що відповідач не проводив порівняльного аналізу податкової звітності ФО-П ОСОБА_3 та ТзОВ СТ «Іскра» , якою в розумінні статті 46 Податкового кодексу є податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2015 року з додатком 5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів».

В матеріалах справи наявна така податкова звітність ФО-П ОСОБА_3 та ТзОВ СТ «Іскра» з додатками 5, яка не містить жодних розбіжностей і спростовує твердження контролюючого органу про невідповідність показників податкової звітності.

Окрім цього, на підтвердження понесених витрат по операції придбання вугілля у грудні 2015 року ФО-П ОСОБА_3 представлено накладні, наряди, довіреності на отримання матеріальних цінностей; договори про оренду та надання послуг вантажного автомобіля та екскаватора, акти прийому-здачі виконаних робіт, рахунки-фактури, акти приймання-передачі вугільної продукції, платіжні вимоги , відомість 3.1 аналітичного обліку розрахунків з покупцями та замовниками до рахунку 362 за грудень 2015 року, виписки по рахунку, податкові накладні.

Всі вказані документи не викликають у суду сумнівів і підтверджують придбання ФОП ОСОБА_3 в грудні 2015 року у ТзОВ СТ «Іскра» вугілля марки ДГР 0-200 в загальній кількості 126 тн, відпущеному останньому відокремленими підрозділами ДП «Волиньвугілля» та спростовують висновок контролюючого органу про завищення ФО-П ОСОБА_3 у грудні 2015 року витрат в сумі 84 583,48 грн .

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для прийняття відповідачем податкового повідомлення - рішення від 03.04.2017 № , тому його слід визнати протиправними та скасувати.

Всі інші оскаржувані податкові повідомлення-рішення, рішення від 03.04.2017 № про застосування штрафних санкцій в сумі 6 101,42 грн за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 03.04.2017 № Ф- є похідними від податкового повідомлення-рішення № .

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (надалі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до статті 7 Закону № 2464-VI визначено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону № 2464-VIобчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

У відповідності до частини 3 статті 9 Закону № 2464-VIобчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів , бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно з пунктом 3 частини 8 статті 9 Закону № 2464-VIплатники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

В акті перевірки від 13.03.2017 №247/13-01-13-04/НОМЕР_5 відповідачем зазначено порушення ФО-П ОСОБА_3 - частини 2 частини 1 статті 7, частини 2 і частини 3 статті 9, пункту 3 частини 8 статті 9 Закону № 2464-VIіз змінами і доповненнями, в результаті чого знижено суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2015 рік в сумі 30 507,11 грн. (34,7% від суми донарахованого чистого доходу).

На підставі цього відповідачем було прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 03.04.2017 № Ф- в сумі 30 507,11 грн та рішення від 03.04.2017 № про застосування штрафних санкцій в сумі 6 101,42 грн за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Враховуючи визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.04.2017 № , прийнятого на підставі акту перевірки від 13.03.2017 №247/13-01-13-04/НОМЕР_5, вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 03.04.2017 № Ф- в сумі 30 507,11 грн та рішення від 03.04.2017 № про застосування штрафних санкцій в сумі 6 101,42 грн за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску прийнятих на підставі того ж акту, також слід визнаними протиправними та скасувати.

Відповідно до вимог частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.04.2017 № Ф-, рішення від 03.04.2017 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та прийняття податкових повідомлень-рішень від 03.04.2017 № , № , № .

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржувані рішення ГУ ДФС у Львівській області, суд дійшов переконання, що такі прийняті відповідачем без урахування вимог Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та з порушенням передбачених статтею 2 КАС України принципів, тому їх слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Львівській області понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 793,53 грн, сплаченого за платіжним дорученням № 190 від 23.06.2017.

Керуючись ст. ст. 7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Львівській області від 03 квітня 2017 року № Ф-.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 03 квітня 2017 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 03 квітня 2017 року № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 03 квітня 2017 року № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 03 квітня 2017 року № .

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_3793 (сімсот дев'яносто три) грн 53 к. судових витрат.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома О.П.