Справа № 376/35/17-а
Суддя: Клочко В. М.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/35/17-а
Провадження № 2-а/376/26/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2017 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Клочко В.М.

при секретарі судових Якштас А.В.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Сквира Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області, Сквирської районної державної адміністрації про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2звернувся до Сквирського районного суду Київської області в порядку адміністративного судочинства з позовом до управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області, Сквирської районної державної адміністраціїпро визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними про відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача з 01.12.2016 року перерахувати призначену пенсію, виходячи з розміру 80 відсотків заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі на посаді заступника голови Сквирської райдержадміністрації Київської області відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 та довідки Сквирської районної державної адміністрації Київської області від 21.12.2016 року за № 06-44/3372, про складові заробітної плати працівника на аналогічній посаді у даному органі.

Свої вимоги позивач ОСОБА_2 обґрунтовував тим, що він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області та з липня 2006 року отримує пенсію державного службовця, яка призначена відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" за № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року. Розмір пенсії складає 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи в органі місцевого самоврядування, пенсійне забезпечення яких станом на час виходу на пенсію здійснювалося відповідно до вимог Закону № 3723-ХІІ, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" за № 2493-ІІІ від 07 червня 2001 року. Позивачу призначена пенсія державного службовця за посадою посаді заступника голови Сквирської райдержадміністрації Київської області, за останнім місцем його роботи в Сквирській районній державній адміністрації.

21.12.2016 рокупозивач ОСОБА_2 одержав в Сквирській РДА Київської області відповідь за № 06-44/3372 що заробітна плата заступника голови Сквирської РДА Київської області, складає 6,892 грн., та повідомили у даному листі, що форми довідок про заробітну плату, затвердженні постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.20136 №15-1, які надавались для проведення перерахунку пенсії, виключені постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 №12-2.

Листом від 14.12.2016 року за вих. № 86/М-01 управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області, щодо звернення позивача від 01.05.2016 року до відповідача про перерахунок пенсії державного службовця, відмовило позивачу ОСОБА_2 в перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу, посилаючись на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, де вказано, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу, «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та інших та постанову КМУ № 1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою виключено пункт 4 у Постанові КМУ від 31.05.2000 № 865, де було визначено порядок здійснення перерахунку призначених пенсій державних службовців. Зазначило, що на сьогодні перерахунки пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу", управліннями Пенсійного фонду України не проводяться. Таким чином, пенсію позивачу ОСОБА_2 нараховано згідно діючого пенсійного законодавства, і підстав для її встановлення в іншому розмірі немає.

Позивач вважає відмову відповідачів у видачі довідки та у перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу протиправною посилаючись, зокрема, на положення ст.ст. 8, 22, 58 Конституції України, ст.ст. 37, 37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент виникнення права на призначення пенсії), ст. 21, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" за № 2493-ІІІ від 07 червня 2001 року, ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 та інших нормативно-правових актів, що є предметом правового регулювання даного спору.

Позивач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача надіслав на адресу письмовий відзив у якому позов не визнав в повному обсязі, який долучений до матеріалів справи, посилаючись на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 де вказано, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу, «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та інших та постанову КМУ № 1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою виключено пункт 4 у Постанові КМУ від 31.05.2000 № 865, де було визначено порядок здійснення перерахунку призначених пенсій державних службовців. Зазначило, що на сьогодні перерахунки пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу", управліннями Пенсійного фонду України не проводяться. Крім того, додав, що з 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» № 889-УІІІ від 10.12.2015р (далі - Закон). Відповідно до статті 90 цього Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, з 01.05.2016 року Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців. В свою чергу, Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців. Також зауважив, що норми законодавства, якими скасовано право на перерахунок призначених пенсій на час розгляду адміністративної справи є чинними, неконституційними не визнавались; крім того, нездійснення перерахунку пенсії позивачу не призвело до зменшення розміру пенсії, яку особа отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист. У запереченні на позов відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області та з липня 2006 року отримує пенсію державного службовця, яка призначена відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" за № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року. Розмір пенсії складає 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи в органі місцевого самоврядування, пенсійне забезпечення яких станом на час виходу на пенсію здійснювалося відповідно до вимог Закону № 3723-ХІІ, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" за № 2493-ІІІ від 07 червня 2001 року. Позивачу призначена пенсія державного службовця за посадою посаді заступника голови Сквирської райдержадміністрації Київської області, за останнім місцем його роботи в Сквирській районній державній адміністрації.

21.12.2016 рокупозивач ОСОБА_2 одержав в Сквирській РДА Київської області відповідь за № 06-44/3372 що заробітна плата заступника голови Сквирської РДА Київської області, складає 6,892 грн., та повідомили у даному листі, що форми довідок про заробітну плату, затвердженні постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.20136 №15-1, які надавались для проведення перерахунку пенсії, виключені постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 №12-2.

Листом від 14.12.2016 року за вих. № 86/М-01 управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області, щодо звернення позивача від 01.05.2016 року до відповідача про перерахунок пенсії державного службовця, відмовило позивачу ОСОБА_2 в перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу, посилаючись на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, де вказано, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу, «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та інших та постанову КМУ № 1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою виключено пункт 4 у Постанові КМУ від 31.05.2000 № 865, де було визначено порядок здійснення перерахунку призначених пенсій державних службовців. Зазначило, що на сьогодні перерахунки пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу", управліннями Пенсійного фонду України не проводяться. Таким чином, пенсію позивачу ОСОБА_2 нараховано згідно діючого пенсійного законодавства, і підстав для її встановлення в іншому розмірі немає.

Для вирішення даного спору суд вважає за необхідне застосувати наступні норми законодавства.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті визначаються Законом України від 16.12.1993 року № 3723-XII "Про державну службу" (з наступними змінами і доповненнями; далі - Закон № 3723-XII) станом на час виникнення спірних правовідносин.

Встановлено, що дія Закону № 3723-XII, станом на час виходу позивачки на пенсію, поширювалася на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону "Про службу в органах місцевого самоврядування" та іншим законам України.

Статтею 37 Закону № 3723-XII урегульовано пенсійне забезпечення державних службовців.

Згідно частини другої та п'ятої статті 37 Закону № 3723-ХІІв редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року №432-IV пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Така редакція статті 37 Закону № 3723-ХІІіснувала після визнання неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктами «а» та «б» підпункту 2 пункту 37 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-VI.

Відповідно до статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення права на призначення пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28 грудня 2014 року № 76-VIII текст статті 37-1 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15.12.2015 року, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

У зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» був виключений, а 5 змінений.

Пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Відповідно до Постанови правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року за № 5-1 "Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №2а-4753/09/2670", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 18 лютого 2011 року за №210/18948, затверджено форму довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 № 15-1 "Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670", зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 26 вересня 2013 року за № 1661/24193, затверджено форму довідок про заробітну плату, що подається для призначення та перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію; про заробітну плату державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на посадах, з яких призначено (перераховано) пенсію.

02.09.2016 року набрала чинності постанова Правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 року № 15-2 «Про внесення змін до Постанови Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1», якою було виключено абзац 3 та 4 п. 1 постанови, що визначав форму довідки, що надається для перерахунку пенсії державним службовцям.

На даний час Кабінетом Міністрів України не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям за Законом № 3723-ХІІ.

На думку суду, відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Вирішуючи позовні вимоги за позовом до суб'єкта владних повноважень, слід виходити із конституційних принципів, на яких базуються здійснення прав та свобод людини та громадянина в Україні, включаючи права на пенсійне забезпечення, які передбачені Конституцією України, з неможливості скасування та звуження права на пенсійне забезпечення. Правовою гарантією забезпечення державою цього права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, що слідує з принципів верховенства права, закріпленого ст. 8 Конституції України.

Таким чином, безпідставними є доводи відповідача (у листі від 09 грудня 2016 року за вих. № 79/М-01 та в запереченні) про те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ряд інших, у зв'язку з чим з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, виходячи з наступного.

Аналіз вищевикладеного положення дає підстави для висновку, що воно поширюється на тих осіб, яким пенсії призначаються (в теперішньому часі) спеціальними законами, а не на тих, яким вони вже призначені (в минулому часі).

Отже, новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений законом № 213-VIII не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності.

29.10.2010 року позивачу була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Закону № 3723-ХІІ, тобто до набрання чинності Закону № 213-VIII, тому виходячи з Конституційних засад даний закон не може поширюватися на позивача.

Крім цього, вказане положення не містить посилання на конкретні норми законів чи підзаконних актів, щодо пенсійного забезпечення осіб, які скасовуються. Підстав вважати, що скасовуються всі норми, як ті, що стосуються призначення, так і ті, що стосуються перерахунку пенсій немає.

Отже, зміни внесені до Закону № 3723-ХІІ та Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» Законом № 213-VIII стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З огляду правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення "Кечко проти України" від 08.11.2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Згідно положень частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26.09.2014 року, зазначив, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача ОСОБА_2 на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Позивач ОСОБА_2 на час виходу на пенсію працював на посаді заступника голови Сквирської РДА Київської області.

Абзацом 1 підпункту 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (із змінами і доповненнями) установлено, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України за № 292 від 06 квітня 2016 року "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році" з 01 травня 2016 року підвищилися, (група 9). Відповідно до даної постанови, зросли розміри посадових окладів та розміри надбавок до посадових окладів за ранги державних службовців - спеціалістів державних органів, які станом на 01 травня 2016 року становлять 1723,00 (одна тисяча сімсот двадцять три) грн. 00 коп.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» передбачено, що якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно - правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає, або суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами при вирішенні питання про перерахунок пенсії державного службовця, суд вважає, що підлягає застосуванню Закон № 3723-ХІІ, а саме нормативні положення статті 37-1 цього Закону, які були чинними на момент виникнення у позивача права на призначення пенсії державного службовця.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду України від 20 лютого 2012 року справа № 21-430а11, від 14 травня 2013 року справа №21-125а13, від 28 травня 2013 року справа № 21-97а13, ухвалах Вищого адміністративного суду у справах №К/800/10756/16 від 28.07.2016 року,№ К/800/47184/14 від 18 травня 2016 року та №К/800/4502/16 від 23.02.2016 року.

Таким чином, судом враховуючи, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, та те, що 01 травня 2016 року була збільшена заробітна плата зокрема, по посаді, на якій позивач ОСОБА_2 працював, що було підставою для відповідного перерахунку пенсії, то суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_2 має право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а тому дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачці згідно Закону № 3723-ХІІ (чинного, на момент виникнення у позивача права на призначення пенсії державного службовця), у зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючим державним службовцям, є протиправними. Відмова відповідача у здійсненні такого перерахунку та виплаті пенсії в підвищеному розмірі не ґрунтується на конституційному принципі верховенства права, вимогах закону, дії його в часі та обставинах справи, а тому є неправомірною.

Суд звертає увагу, що перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями перерахунку пенсії та визначення суми, з якої має бути здійснений такий перерахунок. Отже, завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року за № 13 викладено позицію щодо неможливості суду підміняти собою органи владних повноважень, згідно якої суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Згідно із рішеннями Європейського суду з прав людини по справах: «Класс та інші проти Німеччини» від 6 вересня 1978 року, «Фадєєва проти Росії» (Заява № 55723/00), Страсбург, від 9 червня 2005 року, «Кумпене і Мазере проти Румунії» (Заява № 33348/96), Страсбург, від 17 грудня 2004 року - завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Презумпція ч. 2 ст. 71 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частин 4, 6 ст. 71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ч. 2 ст. 162 КАС України, адміністративний суд має право у разі задоволення адміністративного позову прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Зважаючи на вимоги ст.ст. 37, 37-1 Закону № 3723-XII (в редакції, чинній на момент виникнення права на призначення пенсії), які давали позивачці право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, суд вважає, що рішення про відмову у перерахунку пенсії підлягає скасуванню.

До того ж, при вирішенні даного спору суд бере до уваги, що у даному випадку обов'язок доведення законності дій суб'єкта владних повноважень покладено саме на відповідача, який жодного доказу на підтвердження цього суду не надав.

Керуючись правовими позиціями Європейського суду з прав людини, викладеними у рішенні "Кечко проти України" від 08.11.2005 року, "Суханов та Ільченко проти України" від 26.09.2014 року, ст.ст. 8, 19, 22, 58 Конституції України, ст.ст. 37, 37-1 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII (в редакції, чинній на момент виникнення права на призначення пенсії), ст. 21, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" за № 2493-ІІІ від 07 червня 2001 року, ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст.2, 6, 9, 11, 17, 18, 69, 70, 71, 72, 79, 86, 87, 94, 98, 99, 100, 158-163, 167, 185, 186, 244-2 КАС України, постановами Верховного суду України від 20 лютого 2012 року справа № 21-430а11, від 14 травня 2013 року справа № 21-125а13, від 28 травня 2013 року справа № 21-97а13, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області, Сквирської районної державної адміністрації про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Сквирської РДА, щодо відмови ОСОБА_2 у видачі довідки про заробітну плату належної форми у зв'язку з підвищенням посадового окладу з урахуванням всіх складових заробітної плати на які нараховуються внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати Сквирську РДА видати ОСОБА_2 довідку про заробітну плату у зв'язку з підвищенням посадового окладу з урахуванням всіх складових заробітної плати, на які нараховуються внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування станом на 01.12.2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області провести з 01.12.2016 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної у розмірі 89 відсотків заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з урахуванням підвищення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року за №1013 №про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів».

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя :