Справа № 675/517/17
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/517/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі :головуючого-судді суддівСалюка П.І. Касапа В.М. Ковальчук О.К.
при секретарі за участі:Дубіній Н.Ю. представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій, скасування результатів здійснення габаритно-вагового контролю, визнання незаконними вимог сплати коштів за проїзд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в якому просить:

визнати протиправними дії спеціаліста Укртрансбезпеки стосовно відображення даних вагового контролю у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 09 березня 2017 року та скасувати розрахунок №257 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 09 березня 2017 року №0220104 за відсутності складу правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09 березня 2017 року посадовою особою Укртрансбезпеки було складено "Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю" на автомобіль марки МАN, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить позивачу, складено Акт серії СА №0220104 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, а також надано розрахунок №257 від 09 березня 2017 року, яким ОСОБА_5 зобов'язано сплатити 213,03 Євро в якості сплати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Звертає увагу суду на те, що вказаний автомобіль був завантажений легко сипучою сільськогосподарською продукцією, яка при заїзді на прилад зважування зсунулась створивши навантаження на одну вісь, додатковою підставою є й сумніви щодо правильності зважування автомобіля, а тому на думку позивача вимоги інспектора про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, є протиправними, а автомобіль не вважався великоваговим.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини на які позивач посилається у позовній заяві, просить суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши доводи представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх єдності, взаємному зв'язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що 09 березня 2017 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області, на підставі наказу №216 від 03 березня 2017 року про затвердження щотижневого графіка проведення рейдових перевірок, які здійснюються територіальними органами Укртрансбезпеки, направлення на перевірку №017961 від 06 березня 2017 року проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання внутрішніх та міжнародних перевезень автодороги М-05 та здійснено габаритно-ваговий контроль автомобілю марки МАN, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить позивачу.

За результатами перевірки посадовими особами відповідача складено Акт СА №0220104 від 09 березня 2017 року та Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

На підставі Акту СА №0220104 Управлінням Укртрансбезпеки у Черкаській області складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №257 від 09 березня 2017 року на суму 213,03 євро.

Як вбачається з вказаного Акту, причиною нарахованої плати являється перевищення допустимого навантаження на вісь, а саме 12310 кг замість допустимих 11000 кг.

Вважаючи дії відповідача в частині здійснення розрахунку розрахунок №257 від 09 березня 2017 року протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Як передбачено статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

З системного аналізу вищенаведених норм слідує, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами, дозволяється за наявності дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (надалі - Порядок № 879).

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно із пунктами 3, 4, 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до пунктів 15-18, 20 Порядку № 879 контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

У разі виявлення під час здійснення попереднього габаритно-вагового контролю на стаціонарних або автоматичних зважувальних пунктах факту перевищення установлених габаритно-вагових параметрів здійснюється точний габаритно-ваговий контроль.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

За результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10 грудня 2013 року №1007/1207 затверджено Порядок взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування (надалі - Порядок № 1007/1207).

Згідно з пунктом 3 Порядку №1007/1207 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 Порядку № 1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27 червня 2007 року.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами габаритно-вагового контролю, проведеного 09 березня 2017 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області під час перевірки транспортного засобу марки МАN, реєстраційний номер НОМЕР_1, модель TGA 18.430, з напівпричіпом марки MCL, модель NW, реєстраційний номер НОМЕР_2, встановлено, що повна фактична маса перевіреного транспортного засобу склала 39,14 т. при нормативно допустимій - 40,00 т., що підтверджується чеком результатів зважування від 09 березня 2017 року № 01215, Актом СА № 0220104 від 09 березня 2017 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Між тим, перевіркою осьового навантаження транспортного засобу встановлено, що навантаження на осі становить 1)6,54 т., 2)12,31 т., 3)6,58 т., 4)6,33 т., 5)6,58 т. при нормативно допустимих 11 т.

Враховуючи те, що за результатами габаритно-вагового контролю встановлено, що вагові параметри транспортного засобу перевищують нормативно допустимі вагові обмеження більш ніж на 2 %, тому цей транспортний засіб є великоваговим, відтак відповідно до частини четвертої статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" обов'язковим документом для руху такого транспортного засобу автомобільними дорогами є відповідний дозвіл, виданий компетентними уповноваженими органами.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту наявності у позивача такого дозволу при перевезенні вантажу даним транспортним засобом.

Відповідно до абзацу третього частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону.

З наданого представником відповідача свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 25 травня 2016 року №34-00/2416, виданого ДП "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів", слідує, що за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки - вага пересувна автомобільна типу Cheklode Freeweigh, зав. № 008208 відповідає вимогам ГОСТ 29329-92, характеристики кожної платформи: НмГЗ -500 кг, НГЗ -15000 кг, d=e= 50 кг, клас звичайний. Контрольне число калібрування - FF. Свідоцтво чинне до 25 травня 2017 року.

Таким чином, ваги пересувні автомобільні типу Cheklode Freeweigh пройшли повірку 25 травня 2016 року, що свідчить про їх відповідність метрологічним та технічним вимогам.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивачем здійснено перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень без спеціального дозволу. Відтак, суд вважає, що відповідачем правомірно застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф у розмірі 213,03 згідно розрахунку №257 від 09 березня 2017 року.

Крім цього, суд не бере до уваги твердження позивача стосовно причини перевищення допустимого навантаження на вісь, яким стало перевезення сипучого матеріалу - проса з огляду на таке.

Правила перевезень вантажів регламентуються Наказом №363 від 14 жовтня 1997 року зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №128/2568 Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні.

Відповідно до п. 8.6. цього Наказу, вантаження, закріплення, укриття, ув'язка вантажу, а також розвантаження автомобіля, зняття кріплень і покриттів виконуються Замовником.

Пунктом 8.15 визначено, що вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Згідно з п. 8.20 вказаного Наказу, водій зобов'язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню.

Пунктом 19.1.7 визначено, що рухомий склад для перевезення зерна від сільгоспвиробника на приймальні пункти має бути обладнаний запонами, які надаються Замовниками. Прикріплення запон до кузова рухомого складу до початку перевезень виконується Перевізниками.

Таким чином, посилання позивача на те, що при заїзді на прилад зважування сільськогосподарська продукція, яка перевозилась автомобілем позивача, зсунулась створивши навантаження на одну вісь є безпідставними та необґрунтованими, оскільки вказаними вище положеннями передбачено обов'язок перевізників та замовників забезпечити належне кріплення вантажу, яке б унеможливлювало його переміщення в ході транспортування.

Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття розрахунку №257 від 09 березня 2017 року.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 ст.71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Змістовний аналіз норм Закону України "Про автомобільний транспорт", Положення про Державну службу України з безпеки на наземному транспорті, а також інших підзаконних нормативно-правових актів про автомобільний транспорт, дає підстави вважати, що право на стягнення Державною службою з безпеки на транспорті плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автодорогами загального користування випливає з покладених на неї завдань щодо державного контролю за додержанням вимог законодавства про автомобільний транспорт, а несплата суб'єктами господарювання таких коштів у добровільному порядку тягне за собою ненадходження коштів до Державного бюджету України, що суттєво порушує інтереси держави.

Відтак суд приходить до висновку про те, що посадовими особами управління Укртрансбезпеки було здійснено перевірку відповідно до вимог чинного законодавства, з дотриманням порядку державного контролю на автомобільному транспорті, були з'ясовані всі обставини, які мали значення для правильного розрахунку плати за проїзд, тому суд не вбачає підстав для скасування розрахунку №257 від 09 березня 2017 року плати за проїзд, у зв'язку із чим адміністративний позов ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 76, 86, 158-163, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій, скасування результатів здійснення габаритно-вагового контролю, визнання незаконними вимог сплати коштів за проїзд - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 01 серпня 2017 року

Головуючий суддя судді /підпис/П.І. Салюк В.М. Касап О.К. Ковальчук
"Згідно з оригіналом" Суддя П.І. Салюк