Справа № 808/935/16
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року ( 12 год. 00 хв. )Справа № 808/935/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: ОСОБА_1

до: Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16.03.2016 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - третя особа), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:

визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. щодо не включення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов'язати Уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» на підставі договору банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США №008-07977-1701215 від 17.02.2015, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк», за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду Дуляницької С.М. від 11.04.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №808/935/16.

Ухвалою суду від 24.05.2016 провадження у справі №808/935/16 зупинене до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України у справі за поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI.

У зв'язку припиненням повноважень судді Дуляницької С.М., згідно із розпорядженням керівника апарату суду від 27.04.2017 №50 та відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматичний розподіл справи №808/935/16.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2017, справу передано для подальшого розгляду судді Садовому І.В.

Ухвалою суду від 27.04.2017 справу прийнято до провадження судді Садового І.В.

Ухвалою суду від 14.06.2017 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 14.06.2017 провадження у справі зупинене за клопотанням представників позивача та відповідача до 17.07.2017.

Ухвалою суду від 17.07.2017 провадження у справі зупинене за клопотанням представника відповідача до 01.08.2017.

01.08.2017 провадження у справі поновлено.

Позивач у судове засідання не прибув, направив суду заяву про розгляд справи за відсутності представника в порядку письмового провадження. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником вкладу за договором банківського депозиту «Найкращий» у доларах США №008-07977-170215, предметом якого є залучення грошових коштів в сумі 7000,00 доларів США на вкладний (депозитний) рахунок на строк до 19.03.2015. Зазначено, що відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності №46005678 від 17.02.2015 кошти у сумі 7000,00 доларів США надійшли на рахунок позивача шляхом перерахування з відкритого в ПАТ «Дельта Банк» поточного рахунку іншої фізичної особи-резидента. При зверненні із заявою до відповідача про виплату гарантованої суми відшкодування за банківським вкладом та включення до списку і переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, позивачем була отримана відповідь про нікчемність договору банківського депозиту №008-07977-170215, згідно п.7 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». З таким рішенням відповідача позивач не погодився, оскільки при укладанні договору банківського вкладу від 17.02.2015 №008-07977-170215 надання додаткових пільг чи переваг Банком кредитору або вкладнику не вбачалось, а тому посилання відповідача на п.7 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як встановлену підставу визнання договору банківського вкладу нікчемним вважає безпідставним. На думку позивача, безпідставність та необґрунтованість визнання відповідачем нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) від 17.02.2015 №008-07977-170215 вказує на наявність підстав для зобов'язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору банківського вкладу (депозиту) від 17.02.2015 №008-07977-170215 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та як наслідок, на наявність підстав для задоволення позову.

Відповідач у судове засідання також не прибув, направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження. У задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі з підстав, викладених в письмових запереченнях по справі. У відповідності до письмових заперечень (вх. №20983 від 27.07.2017) зазначено, що Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ "Дельта Банк" здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Комісія дійшла висновку, що умови Договорів банківських вкладів (перелік яких наведено в Додатку №1 до Наказу №408 від 29.05.2015) укладені між Банком та фізичними особами після 16.01.2015 включно, за якими здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами Банку, надають кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, а отже - такі Договори банківського вкладу є нікчемними з підстав визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону. Вважає, що договір №008-07977-170215 є нікчемним в силу Закону. Просить суд також взяти до уваги, що у даному випадку ініціатором переводу (ОСОБА_5) фактично було розбито свій рахунок з метою штучного зобов'язання Фонду на відшкодування грошових коштів в межах гарантійного розміру 200000 грн. за рахунок держави, шляхом перерахування означених коштів на рахунки третіх осіб, що власнику вкладу надає можливість, шляхом його дроблення, отримати значно більшу суму, аніж передбачено Фондом. Приймаючи до уваги фактичні дії відповідача щодо перевірки укладених Банком правочинів (у т.ч. укладеного з позивачем), а також враховуючи, що наказ відповідача №15 від 05.10.2015 «Про обмеження здійснення на час ліквідації АТ «Дельта Банк» операцій щодо виплат коштів вкладникам - фізичним особами за відповідними рахунками» в частині договору №008-07977-170215 від 17.02.2015 - не скасовано - порушень приписів законодавства, яке регулює спірні відносини в діях відповідача не вбачається, та позовні вимоги позивача є передчасними та не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином. В матеріалах справи містяться письмові пояснення на позов (вх. №17044 від 14.06.2017), згідно з якими зазначено, що задоволення заявлених позовних вимог є фактичним відступленням відповідача від Правил банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «Дельта Банк» та свідчитиме про надання переваг як позивачу, так і особі з рахунку якої було здійснено перерахування коштів, оскільки вона матиме можливість отримати через третіх осіб відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування, на відміну від інших кредиторів Банку, вимоги яких задовольнятимуться в порядку загальної черги. Враховуючи визнання укладеного позивачем договору банківського вкладу нікчемним з підстав, визначених ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вважає безпідставним. Відтак просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін на підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.02.2015 між ПАТ "Дельта Банк" (банк) та позивачем (вкладник) укладено договір №008-07977-170215 банківського вкладу "Найкращий" у доларах США, предметом якого є залучення грошових коштів в сумі 7000, 00 доларів США на вкладний (депозитний) рахунок на строк до 19.03.2015 (а.с.8).

Додатковою угодою № 1 до Договору №008-07977-170215 від 17.02.2015 сторони домовились викласти пункт 1.8 статті 1 Договору в наступній редакції: "Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу Банку в день укладання Сторонами цього Договору…" (а.с.9).

На виконання вказаного договору відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності № 46005678 від 17.02.2015 кошти в сумі 7000,00 доларів США надійшли на рахунок ОСОБА_1 шляхом перерахування з відкритого в ПАТ "Дельта Банк" поточного рахунку іншої особи ОСОБА_5 - резидента (а.с.10).

Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" віднесене до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02.03.2015 у ПАТ "Дельта Банк" запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова Владислава Володимировича.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №71 від 08.04.2015 тимчасову адміністрацію ПАТ "Дельта Банк" запроваджено на шість місяців з 03.03.2015 по 02.09.2015 включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03.08.2015 продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" по 02.10.2015 (включно).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 №664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 прийнято рішення №181 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку" (а.с.53).

Згідно цього Рішення розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Дельта Банк", уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" призначено Кадирова Владислава Володимировича.

05.08.2015 позивач звернувся із заявою (вх. № 3056579 від 05.08.2015) до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. з проханням виплатити грошові кошти у розмірі 7000,00 доларів США за Договором № 08-07977-170215 від 17.02.2015 (а.с.11).

Відповідно до листа АТ "Дельтабанк" вих. № 05-3056579 від 05.08.2015 підписаного директором департаменту клієнтської підтримки, позивачу повідомлено, що за рахунками, відкритими на його ім'я в Банку, операції щодо виплат тимчасово обмежені на час тимчасової адміністрації. Наразі здійснюється перевірка операцій за рахунками, відкритими на її ім'я в Банку (а.с.12).

Після цього, позивачем отримано повідомлення №8821/1986 від 23.09.2015 про нікчемність правочину, згідно якого їй було повідомлено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) №008-07977-170215 від 17.02.2015, укладеного між АТ «Дельта Банк» та позивачем, згідно п.7 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а.с.14).

13.10.2015 позивач подав відповідачу заяву (вх. № 3109893 від 13.10.2015) про те, що вона зверталася до Банка-агента для отримання відшкодування грошових коштів, але їй було відмовлено внаслідок відсутності у реєстрах вкладників для виплат відшкодувань. В зв'язку з чим просила надати інформацію щодо невиплати відшкодування грошових коштів за вказаним договором (а.с.15).

Крім того, 29.10.2015 позивач також звернувся до відповідача з кредиторською вимогою про визнання себе кредитором АТ «Дельта Банк» за заборгованістю, що виникла за двома договорами між нею та АТ «Дельта Банк» та за іншими видами заборгованості у сумі всіх належних їй коштів. Належні до виплати кошти просила перерахувати на поточний рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк» (а.с.18).

Листом вих. № 05-3109893 від 12.11.2015 позивача повідомлено про нікчемність Договору банківського вкладу (депозиту) №008-07977-170215 від 17.02.2015, укладеного між АТ "Дельта Банк" та позивачем, згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та що, відповідно, інформацію щодо вищезазначеного Договору не включено до переліку вкладників АТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (а.с.19).

15.01.2016 позивач знов звернулася до відповідача з заявою (вх.№3222966), згідно якої просила терміново розібратися та внести 7000,00 доларів США до загальної суми її кредиторських вимог. До заяви надано виписку по основному рахунку від 13.10.2015 з якої вбачається, що відповідна сума обліковується на рахунку №6280 в АТ «Дельта Банк» (а.с.20).

Листом АТ «Дельта Банк» №05-3222966 від 12.02.2016 позивачу було повторно повідомлено, що за результатами проведеної перевірки на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, договір №008-07977-170215 від 17.02.2015 визнано нікчемним, у зв'язку з чим інформацію щодо нього не було включено до акцептованого реєстру кредиторів АТ «Дельта Банк» (а.с.21).

Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду протиправною, у зв'язку з чим звернулася до суду із вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452 (далі - Закон №4452).

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 2 Закону №4452 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) система гарантування вкладів фізичних осіб являє собою сукупність відносин, що регулюються цим Законом, суб'єктами яких є Фонд, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, банки та вкладники.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону №4452 вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №4452 Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

За приписами ч. 1, 2 ст. 4 Закону №4452 основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, серед іншого, такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За приписами ч. 1 ст. 26 Закону №4452 Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону №4452 вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач, будучи вкладником ПАТ "Дельта Банк", після прийняття Правлінням Національного банку України постанови від 02.10.2015 №664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за договором №008-07977-17025 від 17.02.2015 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у доларах США, за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування.

Частиною 4 ст. 26 Закону №4452 передбачено, що Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення); 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - один рік до дня прийняття такого рішення); 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

До матеріалів справи не надано доказів того, що кошти за вкладом позивача підпадають під визначений перелік.

За правилами ч. 1-3 ст. 27 Закону №4452 Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч. 2 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 Закону №4452 протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, з моменту отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" відповідач був зобов'язаний сформувати повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, включивши до нього позивача, як вкладника ПАТ "Дельта Банк", та визначити суми, що підлягають відшкодуванню.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, інформацію стосовно ОСОБА_1, як такої, що має право на відшкодування коштів в розмірі 7000,00 доларів США, оскільки правочин з перерахування таких коштів на рахунок позивача, на думку відповідача, є нікчемним та не породжує виникнення у позивача права власності на грошові кошти в розмірі 7000,00 доларів США.

Суд не погоджується з такою позицією відповідача з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст. 38 Закону №4452 протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина 3 ст. 38 Закону №4452 визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

За правилами ст. 204 Цивільного кодексу України встановлена презумпція правомірності правочину, яка полягає у тому, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Загальне поняття недійсності правочину встановлено ст. 215 Цивільного кодексу України, відповідно до змісту частин 2 та 3 якої недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Уповноважена особа Фонду наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення нікчемних, однак дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставин, з якими закон пов'язує нікчемність правочину. Тобто, саме по собі твердження про нікчемність правочину є недостатнім для визнання його таким, оскільки у даному випадку воно нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Відтак, якщо Уповноважена особа Фонду вважає правочин нікчемним, вона зобов'язана навести відповідне обґрунтування з посиланням на передбачені ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" підстави визнання правочину нікчемним.

Суд зазначає, що ст. 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Пунктами 1.24, 1.30 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачу йому у готівковій формі; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

На підставі системного аналізу приписів ст. 38 Закону №4452, суд зазначає, що перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів), укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

Відповідач, стверджуючи про нікчемність договору банківського вкладу, посилається на неправомірні дії працівників банку, а також на відкрите кримінальне провадження (ЄРДР №0002902 від 25.04.2015). Разом з тим, такі обставини не можуть бути приводом для сумнівів в добросовісності позивачки. Наявність спільного умислу у працівників банку та ОСОБА_1 нічим не підтверджені.

Судом досліджено договір №008-07977-170215 та встановлено, що зміст цієї угоди, укладеної між позивачем та ПАТ "Дельта Банк", не суперечить актам цивільного законодавства, а відповідач не надав доказів, які б підтверджували, що зміст Договору не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків та створення правових наслідків, що обумовлюються цим правочином.

Крім того, відповідно до ст.37 Закону №4452, визнавати нікчемними договори Фонд або Уповноважена особа мають право виключно з підстав, передбачених ч.2 ст.38 Закону №4452. В інших випадках, таких як порушення працівників банку або недобросовісна змова між вкладником і банком при укладанні договору, перерахування коштів з рахунку іншої особи, - єдиним доказом недійсності правочину має бути судове рішення про визнання договору банківського вкладу недійсним у відповідності до ст.204,228 Цивільного кодексу України.

Відповідачем не надано суду інформації на підставі яких доказів останній визнав Договір строкового банківського вкладу (депозиту) від 17.02.2015 №008-07977-170215 нікчемним.

Також, відповідачем не доведено умислу ОСОБА_5 та позивача стосовно дроблення вкладу з метою штучного зобов'язання Фонду на відшкодування грошових коштів в межах гарантійного розміру.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача подати до третьої особи додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банку", суд зазначає таке.

Відповідно до п. 5 Розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 №14 (далі - Положення №14), Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення;

3) переліки:

рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку;

осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

Перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (далі - Перелік), формується за структурою, визначеною додатком 4 до цього Положення, та не включає інформацію про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Згідно із п.2, 3, 5 Розділу ІІІ цього Положення Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду. Загальний реєстр складається на паперових носіях та в електронному вигляді. Загальний реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується директором-розпорядником або заступником директора-розпорядника та засвідчується відбитком печатки Фонду. Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом. Фонд здійснює відшкодування коштів за вкладами відповідно до Загального реєстру за частинами Загального реєстру.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, як вкладника, яка має право на відшкодування коштів в розмірі 7000,00 доларів США за вкладом у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 71 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 1102,40 грн., що підтверджується квитанціями №QS98268301 від 15.03.2016, № QS88453101 від 30.03.2016.

З огляду на викладене, суд присуджує понесені судові витрати за звернення з позовом до Запорізького окружного адміністративного суду у розмірі 1102,40 грн. на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 165, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо не включення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" на підставі договору банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у доларах США № 008-07977-170215 від 17.02.2015, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Судовий збір у розмірі 1 102 (одна тисяча сто дві гривні) грн. 40 коп. присудити на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий