Справа № 741/537/17
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 741/537/17 Головуючий у 1-й інстанції: Киреєв О.В.
Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Носівської міської ради Чернігівської області про визнання неправомірним дій і зобов'язання прийняти рішення виконавчого комітету щодо продовження строку дії ордеру, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з позовом до Носівської міської ради Чернігівської області, в якому просив суд визнати неправомірними дії Носівської міської ради щодо відмови йому у продовженні строку дії ордера № 422 на заселення житлового будинку АДРЕСА_2, який було видано на підставі рішення виконавчого комітету Носівської міської ради № 196 від 25 вересня 2012 року; зобов'язати Носівську міську раду прийняти рішення виконавчому комітету щодо продовження строку дії ордера.

Постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2017 року даний адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Носівської міської ради № 99 від 26 квітня 2012 року ОСОБА_3 було взято на позачерговий квартирний облік.

Рішенням виконавчого комітету Носівської міської ради № 127 від 06 червня 2012 року було запропоновано виділити необлаштовану житлову будівлю по АДРЕСА_1 ОСОБА_3, як такому, що перебував на обліку в позачерговій черзі працівників прокуратури.

На підставі рішення виконавчого комітету Носівської міської ради № 196 від 25 вересня 2012 року ОСОБА_3 було видано ордер на заселення житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1.

Виконавчим комітетом Носівської міської ради було видано ордер № 422 на ім'я ОСОБА_3 зі строком дії протягом 10 днів.

09 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до виконкому Носівської міської ради із заявою про уточнення нумерації виділеного йому житлового будинку та виданого ордера на заселення.

08 вересня 2016 року Носівська міська рада повідомила ОСОБА_3, що для впорядкування адресних реквізитів необхідно надати повний пакет правовстановлюючих документів, як на будинок так і на земельну ділянку.

26 грудня 2016 року рішенням Носівського районного суду у справі № 741/1322/16 було визнано протиправними дії Носівської міської ради щодо відмови ОСОБА_3 в уточненні нумерації виділеного йому житлового будинку та виданого ордера на заселення по АДРЕСА_2 та зобов'язано Носівську міську раду прийняти рішення виконавчого комітету щодо уточнення нумерації виділеного позивачу житлового будинку з господарськими будівлями та виданого ордера на заселення № 422 від 25 вересня 2012 року в будинок АДРЕСА_2.

Рішенням виконавчого комітету Носівської міської ради № 4 від 31 січня 2017 року житловому будинку, який значився під АДРЕСА_1 було присвоєно фактичні поштові реквізити - АДРЕСА_2.

21 березня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Носівської міської ради із заявою про продовження строку дії ордера № 422.

31 березня 2017 року заява позивача від 21 березня 2017 року була розглянута на засіданні виконкому міської ради, за результатами голосування не було прийнято рішення про її задоволення.

Вважаючи дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява позивача про продовження терміну дії ордеру була розглянута на засіданні виконавчого комітету Носівської міської ради 31 березня 2017 року, розгляд було проведено повноважним колегіальним органом, однак Виконавчий комітет Носівської міської ради своїм рішенням відмовив позивачу у задоволенні заяви, оскільки за нього не проголосувала необхідна кількість депутатів.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо розподілення житлового фонду та забезпечення осіб житлом визначені діючим Житловим Кодексом Української РСР, Законом України «Про місцеве самоврядування», іншими нормативними актами.

Відповідно до статті 58 діючого Житлового Кодексу Української РСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Відповідно до пп. 8 п. Б ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження про видачу ордерів на заселення жилої площі в будинках державних та комунальних організацій.

Статтею 15 Житлового Кодексу Української РСР передбачено, що виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР, видають ордери на жилі приміщення (ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 141).

У статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що ненормативні правові акти суб'єктів владних повноважень є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені самим органом після їх виконання. Суб'єкти владних повноважень не можуть самостійно скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, а також безпідставно не виконувати їх або створювати перешкоди для їх виконання, зокрема, особами, на користь яких такі рішення прийнято.

Отже, оскільки рішення про надання ОСОБА_3 жилого приміщення реалізоване шляхом видачі на ім'я позивача ордеру, воно не може не виконуватися з формальних причин, таких як закінчення строку дії ордеру, тим більше, що причини його прострочення є результатом протиправних дій відповідача.

Натомість, законодавством встановлено, що якщо після видачі ордеру на жиле приміщення будуть виявлені певні обставини, які виключали можливість надання особі житла з державного або громадського житлового фонду, способом захисту прав держави/громади є визнання такого ордеру недійсним в судовому порядку.

Так, відповідно до статті 59 Житлового Кодексу Української РСР ордер на жиле приміщення може бути визнаний недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі.

В свою чергу, в межах визначеного законом строку, вимогу про визнання Ордеру № 422 недійсним, що має наслідком виселення особи з займаного жилого приміщення, не заявлено. Строк такого звернення вичерпано. Ця обставина відповідачем не заперечується.

Оскільки ордер на жиле приміщення є дійсним, суд приходить до висновку, що такий ордер породжує виникнення у позивача та членів його сім'ї певних суб'єктивних прав на користування цим приміщенням.

У апеляційній скарзі позивач зазначає, що не зміг провести реєстрацію місця проживання в установлений законодавством строк з поважних причин, так як при видачі ордера була допущена технічна помилка щодо правильності нумерації будинку по АДРЕСА_1. Ордер було видано на заселення житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1, хоча фактично будинок значиться під АДРЕСА_2. Ордер на заселення житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 було видано 25 вересня 2012 року, його термін дії встановлено 10 днів, позивач у визначений термін не провів реєстрацію місця проживання за зазначеною адресою та фактично не вселився у житлове приміщення, звернувся до виконкому Носівської міської ради з проханням прийняти рішення щодо уточнення нумерації виділеного житлового будинку з господарськими будівлями згідно ордера на заселення по АДРЕСА_1.

Як зазначалося вище, рішенням Носівського районного суду у справі № 741/1322/16 було визнано протиправними дії Носівської міської ради щодо відмови ОСОБА_3 в уточненні нумерації виділеного йому житлового будинку та виданого ордера на заселення по АДРЕСА_2 та зобов'язано Носівську міську раду прийняти рішення виконавчого комітету щодо уточнення нумерації виділеного позивачу житлового будинку з господарськими будівлями та виданого ордера на заселення № 422 від 25 вересня 2012 року в будинок АДРЕСА_2.

Таким чином, позивач звернувся до відповідача з заявою про продовження строку дії ордеру за спливом майже чотирьох років після одержання такого ордеру, відбулося не з вини ОСОБА_3, а внаслідок протиправної бездіяльності міської ради.

Таким чином, зазначені відповідачем обставини (позивач не був зацікавлений у своєчасному вирішенні питання про продовження строку дії ордера та уточненні нумерації житлового будинку, не надав доказів поважності пропуску строку для вселення) не є підставами для не продовження строку дії ордеру на заселення житлового будинку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що бездіяльність Носівської міської ради Чернігівської області є безпідставною, суперечить нормі ч. 2 ст. 19 Конституції України та порушує права позивача.

Відповідач не довів правомірності своєї бездіяльності по відношенню до позивача. З урахуванням викладеного вище, а також враховуючи, що порушення відповідачем прав позивача має триваючий характер, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення даного адміністративного позову.

Таким чином, протиправним є висновок суду першої інстанції відмову в задоволенні даного адміністративного позову.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Згідно до статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 94, 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2017 року - скасувати та ухвалити нову.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Носівської міської ради Чернігівської області про визнання неправомірним дій і зобов'язання прийняти рішення виконавчого комітету щодо продовження строку дії ордеру - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Носівської міської ради щодо відмови йому у продовженні строку дії ордера № 422 на заселення житлового будинку АДРЕСА_2, який було видано на підставі рішення виконавчого комітету Носівської міської ради № 196 від 25 вересня 2012 року.

Зобов'язати Носівську міську раду прийняти рішення виконавчому комітету щодо продовження строку дії ордера №422, виданого ОСОБА_3 на заселення житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 з можливістю провести реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.