Справа № 372/2833/15-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 серпня 2017 року м. Київ К/800/21101/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року

у справі № 372/2833/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Обухівського міськрайонного центру зайнятості населення,

треті особи: Київський обласний центр зайнятості, Державна служба зайнятості, Міністерство соціальної політики України, прокуратура Обухівського району,

про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про зобов'язання Обухівського міськрайонного центру зайнятості виплатити індекс інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративн суду від 30 травня 2017 року, у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення відмовлено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга позивача, в якій він, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що рішення про відмову у задоволені заяви прийнято неповноважним складом колегії суддів Київського апеляційного адміністративн суду, так як основне рішення прийнято іншим складом колегії.

Як видно з оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року апеляційну скаргу Обухівського міськрайонного центру зайнятості залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Обухівського районного суду Київської області від 09 грудня 2015 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо виплатити ОСОБА_1 скороченої допомоги по безробіттю за період з 11 квітня 2014 року по 25 квітня 2014 року та в цій частині прийнято нову постанову, якою зобов'язано Обухівський міськрайонний центр зайнятості виплатити ОСОБА_1 скорочену допомогу по безробіттю за період з 11 квітня 2014 року по 25 квітня 2014 року у розмірі, передбаченому законодавством. В іншій частині постанову Обухівського районного суду Київської області від 09 грудня 2015 року залишено без змін.

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, позивач посилався на те, що при виконанні рішення Обухівський міськрайонний центр зайнятості відмовився враховувати індекс інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Також зазначив, що правове обґрунтування прийняття постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року не містить посилань на ч. 2 ст. 625 ЦК України, як в мотиваційній, так і резолютивній частинах прийнятого рішення, що вказує, на думку позивача, на відсутність судового рішення в частині вимоги про застосування індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох відсотків річних від простроченої суми у визначеному судом зобов'язанні відповідача виплатити скорочену допомогу по безробіттю «в розмірі, передбаченому законодавством».

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволені заяви, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КАС України питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Цією статтею передбачено можливість ухвалення у справі додаткового судового рішення (постанови чи ухвали) з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення, тобто невирішеність якихось питань, які необхідно було вирішити у постанові чи ухвалі. Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції постановою від 17 лютого 2016 року вирішив питання про всі заявлені позовні вимоги, зазначені у позовній заяві

Так, суд апеляційної інстанції приймаючи рішення про задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання виплатити скорочену допомогу в частині визначення розміру неотриманої позивачем допомоги по безробіттю вказав на те, що визначення її розміру належить до дискреційних повноважень Обухівського міськрайонного центру зайнятості, а тому суд не може втручатись в такі повноваження, самостійно визначаючи розмір цієї допомоги.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що заявником не наведено жодних підстав, передбачених ст. 168 КАС України для прийняття додаткового судового рішення.

Доводи касаційної скарги висновку суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року у справі № 372/2833/15-а.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед