Справа № 825/1143/17
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 серпня 2017 року м. Чернігів Справа № 825/1143/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Семенівського районного суду Чернігівської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) 24.07.2017 звернулась до суду з адміністративним позовом до Семенівського районного суду Чернігівської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області та просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника апарату Семенівського районного суду Чернігівської області від 21.06.2017 № 7-к;

- поновити її на посаді помічника судді Семенівського районного суду Чернігівської області;

- стягнути із Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, у зв'язку із незаконним звільненням, з 22.06.2017 по день поновлення на роботі.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надіслав клопотання про зупинення провадження по справі.

Представник Семенівського районного суду Чернігівської області надав заяву про розгляд справи без його участі. В запереченнях проти адміністративного позову від 28.07.2017 № 6/2991/17 просив закрити провадження по справі. Вказане клопотання мотивоване тим, що посада, яку займала ОСОБА_1, відноситься до посад патронатної служби та, в свою чергу, в силу вимог Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції, не є публічною службою. Враховуючи наведене вважає, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представник Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області надав заяву про розгляд справи без його участі. В запереченнях від 28.07.2017 № 06-03/784/17-вих просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, клопотання Семенівського районного суду Чернігівської області про закриття провадження по справі, суд вважає, що його слід задовольнити, враховуючи таке.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Як вбачається зі змісту матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 оскаржує наказ Семенівського районного суду Чернігівської області від 21.06.2017 № 7-к, яким позивача звільнено з посади помічника судді на підставі подання судді ОСОБА_2 від 09.06.2017 № 1946/17, та відповідно до частин 2, 3 статті 157 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», пунктів 6, 7, 19, 22 Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно із пунктом 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889), відповідно до преамбули якого він визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Закон України «Про державну службу» регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 889 державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 2 Закону № 889 посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов'язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

Пунктом 18 частини третьої статті 3 Закону № 889 встановлено, що дія цього Закону не поширюється на працівників патронатних служб.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 889 державний службовець зобов'язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Під час виконання своїх обов'язків державний службовець не зобов'язаний виконувати доручення працівників патронатної служби.

Відповідно до частини першої статті 157 Закону № 889 кожний суддя має помічника, статус і умови діяльності якого визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України.

Однак, суд звертає увагу, що обов'язки помічника судді, що передбачені Положенням про помічника судді, затвердженим Рішенням Ради суддів України від 25.03.2011 № 14, не передбачають виконання організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

Згідно із частиною першою статті 92 Закону № 889 до посад патронатної служби належать посади радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, його Першого заступника та заступника, працівників патронатних служб Прем'єр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників-консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також посади патронатних служб в інших державних органах.

Відповідно до частини другої статті 92 Закону № 889 працівник патронатної служби призначається на посаду на строк повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений.

Згідно із частиною третьою статті 92 Закону № 889 трудові відносини з працівником патронатної служби припиняються в день припинення повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений. Акт про звільнення приймається керівником державної служби. Працівник патронатної служби може бути достроково звільнений з посади за ініціативою особи, працівником патронатної служби якої він призначений, або керівника патронатної служби.

Відповідно до частини четвертої статті 92 Закону № 889 на працівників патронатної служби поширюється дія законодавства про працю, крім статей 39-1, 41-43-1, 49-2 Кодексу законів про працю України.

Тобто, з 01.05.2016 працівники патронатної служби не є державними службовцями, а посада помічника судді не відноситься до посад державної служби та є патронатною службою.

Таким чином, посада, з якої було звільнено позивача, не відноситься до публічної служби, оскільки не пов'язана з діяльністю на державних політичних посадах, професійною діяльністю суддів, прокурорів, військовою службою, альтернативною (невійськовою) службою, дипломатичною службою, іншою державною службою, службою в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Відповідно до статті 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Цивільного кодексу України суди загальної юрисдикції розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що спір, який виник між ОСОБА_1 та Семенівським районним судом Чернігівської області, Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Чернігівській області має розглядатись місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За наведених обставин суд зазначає, що клопотання Семенівського районного суду Чернігівської області слід задовольнити та закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 4, 17, 122, 157, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання Семенівського районного суду Чернігівської області - задовольнити.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Семенівського районного суду Чернігівської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - закрити.

Попередити позивача, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі, не допускається.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Бородавкіна