Справа № 760/20446/16-а
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/22/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року Соломянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби України в особі відділу примусового виконання рішень про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом і просить скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження від 30 листопада 2016 року №47542657.

Посилається в позові на те, що постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року був задоволений його адміністративний позов, зобов'язано Міністерство оборони України здійснити перерахунок та виплату позивачу одноразову грошову допомогу в разі настання інвалідності внаслідок виконання обов'язків військової служби.

Розмір одноразової грошової допомоги, яку присуджено позивачу, не було виплачено, станом на 30 листопада 2016 року.

Не дивлячись на це, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 30 листопада 2016 року виконавче провадження було закінчено.

Враховуючи, що постанова суду виконана боржником не в повному обсязі, вважає закінчення виконавчого провадження передчасним.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник відповідача надала письмові заперечення, де зазначено необґрунтованість позовних вимог стягувача, та просить у позові відмовити.

Сторони у судове засідання не з'явились, але подали до суду клопотання про проведення судового розгляду без їх участі, що зумовлює розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року за адміністративним позовом позивача визнано неправомірними дії Міністерства оборони України щодо не призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Зобов'язано Міністерство оборони України здійснити перерахунок та виплату позивачу одноразової грошової допомоги внаслідок настання інвалідності у зв'язку з виконанням обов'язків військової служби у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, за вирахуванням проведеної виплати.

У порядку апеляційного перегляду судового рішення суду першої інстанції Київський апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 22 квітня 2015 року зазначив, що оскільки зміна групи інвалідності ОСОБА_1 відбулася понад дворічний термін з часу первинного встановлення йому інвалідності (вища група інвалідності позивачу встановлена після спливу двох років з дати настання первинної інвалідності нижчої групи), колегія суддів приходить до висновку про наявність в останнього права на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок настання інвалідності у зв'язку з виконанням обов'язків військової служби у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, без урахування раніше виплаченої суми..

В ході здійснення виконавчого провадження Міністерством оборони України надано докази перерахування стягувачу грошових коштів в розмірі 171911 грн. 49 коп.

У зв'язку з цим 30 листопада 2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Судовим рішенням встановлено, що інвалідність позивача настала 05 травня 2014 року.

Відповідно п. 6 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Відповідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України» у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб складав 1218 грн.

Таким чином, залишок заборгованості станом на 30 листопада 2016 року складав 71688 грн. 51 коп. (71688,51 грн. = 1218 грн. х 200 - 171911,49 грн.).

Таким чином, для повного фактичного виконання судового рішення боржник має додатково призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі 71688 грн. 51 коп.

Таким чином, боржник виконав судове рішення у рамках виконавчого провадження №47542657 лише частково.

Виходячи з цього, суд вважає, що застосування державним виконавцем положень п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", як підставу закінчення виконавчого провадження, є передчасним.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача, як суб'єкт владних повноважень, не спростував доводи позивача.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 11, 49 Закону України "Про виконавче провадження", статтями 9, 11, 12, 69-71, 86, 94, 97, 100, 102, 122, 128, 158-163, 167, 181, 267 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №47542657 від 30 листопада 2016 року з примусового виконання виконавчого листа №760/27370/14-а від 07 травня 2015 року, що виданий Солом'янським районним судом м. Києва на виконання постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року у справі №760/27370/14-а.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо постанову було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя