Справа № 138/1748/17
Суддя: Київська Т. Б.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 138/1748/17
Провадження №:2-а/138/46/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Київської Т.Б.,

за участю секретаря Алєксєєвої І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП №3 ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом, який мотивовано тим, що 17 квітня 2017 року інспектором СРПП №3 ОСОБА_2 було винесено постанову відносно нього про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, яка обґрунтована тим, що 17.04.2017 о 14 годині 20 хв. він їхав автомобілем ВАЗ 21070-20, державний номерний знак НОМЕР_1 по автодорозі Могилів-Подільський - Шаргород, без увімкнутого ближнього світла фар у світлу пору доби рухаючись по а/д поза населеним пунктом. Разом з тим, відносно позивача не було складено протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому, позивач вказує, що інспектором не було встановлено всіх обставин по справі, зокрема, інспектор ОСОБА_2 не прийняв до уваги пояснення позивача з приводу того , що ближнє світло фар увімкнуте, просто вдень це погано видно. Відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що у нього зафіксовано рух його автомобіля без увімкненого світла на камеру, однак у руках інспектора був пристрій незрозумілого походження.

Позивач вважає, що постанова серії БР № 331721 від 17.04.2017 про адміністративне правопорушення винесена з порушенням його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому позивач просить визнати протиправними дії інспектора СРПП №3 ОСОБА_2 Могилів-Подільського ВП ГУНВП у Вінницькій області, щодо винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень та скасувати вказану вище постанову.

В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові та просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується розпискою про отримання повістки про виклик до суду.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свобод в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а згідно ч. 2 даної норми в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справи на основі наявних доказів.

В ухвалі про відкриття провадження у справі від 17.07.2017 судом було зобов'язано відповідача, в разі заперечення на позов, надати суду до або під час судового засідання адміністративний матеріал, в тому числі протокол та постанову про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, відповідачем суду не було надано жодного документу.

Суд встановив, що 17.04.2017 інспектором СРПП №3 Могилів-Подільського ВП ГУНВП у Вінницькій області ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 винесено постанову про адміністративне правопорушення, серії БР № 331721 від 17.04.2017 за ч.2 ст. 122 КУпАП, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. Як на підставу для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач послався на те, що 17.04.2017 о 14 годині 20 хв. ОСОБА_1 їхав автомобілем ВАЗ 21070-20, державний номерний знак НОМЕР_1 по автодорозі Могилів-Подільський - Шаргород, не ввімкнувши ближнє світло фар у світлу пору доби рухаючись по а/д поза населеним пунктом.

Позивач вказує, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього на місці не складався. Разом з тим, ст. 254 КУпАП передбачає, шо про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

В свою чергу, відповідно до ст.258 КУпАП, протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як уже вказано вище, суду не надано жодних доказів, які стали підставою для ухвалення оскаржуваної постанови, в тому числі доказів того, що протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача не належало складати.

В ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ст. 245 КУпАП зазначено, зокрема, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно роз'яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 і ст. 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та застосувати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Враховуючи наявність спору щодо правомірності винесення оскаржуваного рішення суд при винесенні рішення керується Кодексом адміністративного судочинства, відповідно до п.1 ч.1 ст. 9 якого, суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а статтею 68 Конституції України, як нормативно-правовим актом, який має вищу юридичну силу, визначено що кожен зобов'язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів.

Згідно ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Копії матеріалів справи свідчать про те, що ОСОБА_1 не був присутній при винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, та її копію не отримував, що порушило право позивача на захист. Крім того, при винесенні вказаної постанови інспектор не врахував пояснення позивача, а будь-які докази, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, у постанові не зазначено та суду не надано.

Доказів того, що складено протокол про адміністративне правопорушення суду надано не було.

Враховуючи пояснення позивача щодо відсутності події вказаного правопорушення і зважаючи на те, що правомірність винесення оскаржуваного рішення законодавець покладає саме на суб'єкта владних повноважень і приймаючи до уваги те, що відповідачем не надано суду належних доказів в підтвердження дійсності події правопорушення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови підлягають задоволенню.

Крім того, не надавши суду своїх пояснень та заперечень відповідач не довів правомірність оскаржуваного рішення, що є безумовною підставою для його скасування.

Разом з тим, що стосується вимоги в частині визнання протиправними дії інспектора щодо винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп., то суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки інспектор в силу своїх повноважень мав право на винесення такої постанови.

На підставі наведеного та керуючись ст. 68 Конституції України, ст.268, 283, 284 ч. 1 п. 3 , 289 КУпАП , ст. 9,11, 69, ч.2 ст.71,72, 86, 158 - 163, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора СРПП№3 ОСОБА_2 Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про адміністративне правопорушення, серії БР №331721 від 17.04.2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В задоволенні іншої позовної вимоги - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Т.Б.Київська