Справа № 359/5507/17
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/5507/17
Провадження № 2-а/359/354/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року о 09 годині 20 хвилин Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради Київської області на дії (бездіяльність) посадових осіб та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

17.07.2017 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від позивача надійшла вище зазначена позовна заява з проханням : визнати неправомірною відмову відповідача, управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради Київської області щодо встановлення статусу «Інваліда війни» та зобов'язати відповідача встановити статус «Інваліда війни» та видати посвідчення «Інваліда війни».

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у 1986 році вона працювала у Пересувній механізованій колоні №168 треста «Києвводстрой» в селі Бички Чорнобильського району Київської області, та з 11 червня по 22 червня 1986 року була безпосередньо була залучена до робіт із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони. На теперішній час позивач є інвалідом ІІ групи, причина інвалідності - захворювання, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та відповідно до п.9 ч.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» їй повинен бути встановлений статус інваліда війни, а також відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків інвалідів війни, що затверджене постановою КМУ від 12.05.1994 року №302, посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Проте відповідач відмовив у задоволенні вимог, і відмову він вважає неправомірною. Твердження відповідача, що документи не містять відомостей про залучення до складу формувань Цивільної оборони для участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не є правильними, що підтверджує довідка, видана Департаментом з питань цивільного захисту а ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

У судове засідання сторони не з'явились, направили заяви про розгляд справи без їх присутності.

Позивач згідно з поданою заявою позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідно до заперечень на адміністративний позов ОСОБА_1. від 01.08.2017 № 5-5754 (а.с. 18-21) Управління соціального захисту проти позову заперечує та звертає увагу суду, що встановлення статусу інваліда війни здійснюється відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно якої до інвалідів війни належать особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Факт залучення до складу формувань Цивільної оборони необхідно документально підтвердити. Відповідач вважає, що згідно з роз'ясненнями, викладеними в листі Міністерства праці та соціальної політики України від 25.05.2009 року № 631/0/15-09/014, для встановлення громадянам статусу інваліда війни відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та п. 10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудник знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.94 № 302 визначено, що «Посвідчення інваліда війни» видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності, а також звертають увагу, що відповідно до Переліку Типових документів, що створюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств, із зазначення термінів зберігання документів, зі змінами, зареєстрованому в міністерстві юстиції України 6 листопада 2001 року за №938/6129, накази з особового складу та основної діяльності стосовно прийняття участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підлягають постійному зберіганню до ліквідації підприємства, після чого передаються правонаступникам або до відомчих архівів. В зв'язку з чим вважають, що неможливо достовірно підтвердити обставини, зазначені в позовній заяві.

Дослідивши заперечення відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується паспортом, посвідченням Серії НОМЕР_1 та вкладкою НОМЕР_2 до посвідчення, які видані Київською обласною державною адміністрацією 05.06.2002 року (а.с. 4,6).

Крім того ОСОБА_1 з 11 січня 2013 року та довічно є інвалідом першої групи, причиною інвалідності є захворювання пов'язане з роботами на ЧАЕС, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 04.02.2013 (а.с. 7).

Відповідно до вимог п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Вказані зміни до ст. 7 Закону були внесені Законом України «Про внесення змін до статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 15 червня 2004 року та набрали чинності з дня його опублікування.

Як вбачається з долучених до адміністративного позову копій документів (довідок, виписки з наказу) позивач ОСОБА_1 в період з 11 по 22 червня 1986 року була у відрядженні в Іванківській ПМК-168 тресту «Київводбуд» працювала у столовій та вивозила обіди працівникам ПМК-53, які будували водогін в с.Бички Чорнобильського району, були зайняті на роботах в зонах відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (п.с8,.9,10).

Відповідно до інформаційної довідки Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи від 04.07.2017 № 01-1-14/1117-1, яка видана ОСОБА_1, відповідно до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС, нормативно-правових актів до виконання заходів ЦО по ліквідації джерела радіоактивного забруднення були : положення про Цивільну оборону СРСР, яке затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111 - 1976 року, накази заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06.06.1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29.06.1976 року (Постанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському) на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Розпорядження начальника ЦО СРСР від 26.04.1986 року, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 року, начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (від 29.04.1986 року № 01, від 30.04.1986 № 02, від 04.05.1968 №16, від 19.05.1986 № 52 та інші), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи, та жінки від 16 до 55 років, за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей (а.с.11).

При цьому зазначено, що формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих. Таким чином громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони

Як вбачається з наданих позивачем документів, вона, дійсно, приймала участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі невоєнізованого формування, обслуговувала робочих, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 30-км зоні відчуження в с.Бички Чорнобильського району з 11 по 22 червня 1986 року.

Отже за змістом вищенаведеного п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ОСОБА_1 належить до інвалідів війни та відповідно до пункту 3 «Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни» Управлінням соціального захисту Бориспільської міської ради йому має бути наданий статус інваліда війни та видано відповідне посвідчення.

При цьому суд звертає враховує, що за змістом п.1. ч.2 ст.7 Закону, до інвалідів війни віднесені особи, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті, в районі воєнних дій, у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

З урахуванням викладеного дії відповідача щодо відмови в наданні позивачу статусу інваліда війни (а.с.12) є неправомірними, і позивачу має бути встановлено статус «Інваліда війни» та видано посвідчення відповідно до п.9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також видане посвідчення «Інваліда війни» до п.п.2,10 «Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків інвалідів війни», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року №302.

Посилання відповідача на роз'яснення, наведені в листі Міністерства праці та соціального захисту України, як на підставу для відмови у наданні позивачу статусу «інваліда війни» суд вважає необґрунтованими, оскільки вони суперечать вимогам чинного законодавства, а також встановленим судом обставинам справи та порушує право позивача на гарантований ст.46 Конституцією України соціальний захист, яка була залучена у складі формувань Цивільної оборони до участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та стала інвалідом внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Позивач звільнений від сплати судового збору, інших судових витрат по справі не значиться.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 69, 71, 86, 99,102, 128, 158-163,167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірною відмову Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради Київської області щодо встановлення ОСОБА_1 статусу «інваліда війни».

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради Київської області встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати посвідчення відповідно до п.9 ч.2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження і є остаточною, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку.

Суддя І.В. Муранова-Лесів