Справа № 822/1342/17
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1342/17

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

26 липня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про повернення безпідставно сплачених коштів,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просив зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернутися із поданням відповідно до вимог чинного законодавства до управління Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва про повернення збору на обов'язкове пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна у розмірі 3000 грн. сплаченого згідно з квитанцією від 18.02.2017 року №177.

Відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.06.2017 року вказаний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.02.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою І.І., придбав у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 300000 грн. 00 коп.

Право власності на придбану квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 18.02.2017 року, реєстраційний номер 00, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.02.2017 року №19084728, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Під час укладення договору купівлі-продажу квартири, позивачем сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 3000 грн. (1% її вартості), що підтверджується копією квитанції від 18.02.2017 року №177.

Вважаючи, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачений помилково, позивач 11 березня 2017 року звернувся із заявою до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про повернення коштів.

Листом від 04 квітня 2017 року відповідач повідомив, що поверне кошти лише за рішенням суду, оскільки в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала об'єкт нерухомості.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 8 ст. 2 Закону України від 26.06.1997 №400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №400/97-ВР), об'єктом оподаткування при здійсненні операцій купівлі-продажу нерухомості є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

За змістом п. 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 р. №1740 (далі - Порядок №1740), збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Отже, із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено два винятки - громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

В силу п. 15-3 Порядку №1740 нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Разом з тим, станом на час придбання позивачем нерухомості як і станом на час розгляду справи в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб'єкта владних повноважень зобов'язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов'язана сплачувати збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше.

При цьому, держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень можливості встановити придбання квартир конкретною особою вперше, не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може впливати на порушення прав громадян, які наділені такими правами.

Враховуючи викладене, органи Пенсійного фонду України зобов'язані довести, що позивач придбав житло згідно договору купівлі - продажу від 18.02.2017 не вперше.

Процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 р. за №1650/24182.

Дія цього Порядку не поширюється на операції з бюджетного відшкодування податку на додану вартість та безспірного списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Тобто, даний порядок застосовується у тому випадку, коли ПФ не заперечується факт придбання особою житла вперше та помилково сплачені кошти повертаються в добровільному порядку.

Порядок виконання судових рішень, у тому числі щодо повернення помилково та/або надмірно сплачених до бюджетів податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів, визначений Законом України "Про виконавче провадження", а також Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845, у якому зазначений механізм повернення органами Державного казначейства помилково та/або надмірно сплачених до бюджетів податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів за рішенням суду.

Пунктом 19 цього Порядку визначено, що безспірне списання коштів, сплачених та зарахованих до доходів до Державного бюджету України здійснюється на підставі відповідних виконавчих документів органами Державної казначейської служби України, що свідчить про те, що поновлення прав платника збору, який помилково сплатив до Державного бюджету України кошти здійснюється шляхом винесення судом рішення про стягнення такої суми з Державного бюджету України на користь такого платника збору.

В свою чергу, на виконання ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року Хмельницьким бюро технічної інвентаризації надіслано повідомлення №704694 від 07 червня 2017 року в якому зазначено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14.01.2003 року квартира №25 яка знаходиться за адресою вул. Свободи, 8/а належить на праві спільної часткової власності гр. ОСОБА_4 та членам його сім'ї ОСОБА_2 в рівних частках кожному.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація здійснювалася, в тому числі, шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю, що було здійснено позивачем, відтак, наявність частини квартири не свідчить про те, що позивач придбав житло не вперше.

Також, в повідомленні Хмельницьким бюро технічної інвентаризації №704694 від 07 червня 2017 року зазначено, що позивач набув право власності 16.11.2006 року на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 16.11.2006 року.

Положеннями ч.1 ст.717 ЦК України передбачено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Таким чином, відповідачем не надано жодного доказу, який відповідає вимогам ст. 70 КАС України та свідчив би про наявність у позивача зареєстрованого права власності (в тому числі в минулому) на житлове нерухоме майно, придбане ним на оплатній основі, а тому сума безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 3000 грн. 00 коп., підлягає поверненню на користь позивача.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак, відсутні підстави для скасування такого рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.