Справа № 821/211/17
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/211/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Шевченко» на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом Бериславського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Шевченко» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИВ :

Бериславське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Шевченко» (далі - відповідач, СТОВ «ім. Шевченко»), в якому просить, стягнути з відповідача витрати на виплату та доставку пільгових пенсій на користь Бериславського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області в сумі 90 071,27 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за СТОВ «ім. Шевченко» рахується заборгованість по невідшкодованим фактичним витратам на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах працівникам відповідача відповідно до п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 (далі - Закон №1788), за період вересень 2015 року - січень 2017 року в сумі 90 071,27 грн. Вважає розрахунки узгодженими, відповідачем вони не оскаржувалися, але заборгованість не була сплачена.

Позивач просив розгляд справи здійснювати без участі представника в порядку письмового провадження.

Представник відповідача до суду не з'явився, на адресу суду надіслав клопотання про зупинення провадження у справі та перенесення судового засідання на іншу дату у зв'язку із хворобою директора підприємства. Підтверджуючих документів на підтвердження зазначених обставин не надав.

Від представника відповідача до суду надійшло заперечення проти позовної заяви, згідно якому відповідач просить відмовити Бериславському ОУПФУ в задоволені позовних вимог. Посилається на правову позицію, викладену у постанові ВСУ від 10 вересня 2013 року, у якій зазначено: «...комплексний аналіз норм Закону «Про пенсійне забезпечення» та Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті із Закону «Про пенсійне забезпечення» є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників: трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу...». Посилаючись на таку правову позицію ВСУ, відповідач зазначає, що позивач не надав суду докази щодо проведення атестації робочих місць, де до звільнення працювали зазначені в позові особи. Також відсутні докази на підтвердження правонаступництва колгоспу «Шлях комунізму» до СТОВ «ім. Шевченко», а тому, і обов'язки перед колишніми працівниками колгоспу «Шлях комунізму», зокрема тими, які мають право на пільгову пенсію, у СТОВ «ім. Шевченко» відсутні. Також, відповідач звертає увагу суду на той факт, що довідки про стаж роботи видані працівникам СТОВ неправомірно.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Постановою Херсонського адміністративного суду від 21 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з СТОВ «ім. Шевченко» витрати на виплату та доставку пільгових пенсій на користь Бериславського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області в сумі 90 071,27 грн. (дев'яносто тисяч сімдесят одна гривня двадцять сім копійок).

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ім. Шевченко» звернулося до суду з апеляційною скаргою на вказану постанову, просить її скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, проте про розгляд справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основними нормативно-правовими актами, які здійснюють регулювання відносин, пов'язаних з пенсійним забезпеченням, призначенням, перерахунком та виплатою пенсій, справлянням та використанням збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, відшкодуванням витрат Пенсійному фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, є Закон України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII), Закон України від 26.06.1997 року № 400/97 «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 400/97), Закон України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) та Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР (далі - Закон №400/97) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до абзацу 4 п.1 ст.2 Закону №400/97 об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»-«з» ст.13 Закону №1788 до досягнення працівниками пенсійного віку.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону № 400/97 встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Згідно до вимог ст.5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці правовідносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Пунктом 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, СТОВ «ім. Шевченко» перебуває на обліку у Бериславському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Херсонської області як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З матеріалів справи вбачається, що СТОВ «ім. Шевченко» використовував працю найманих працівників, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що працювали за професіями, стаж роботи за якими зараховується до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» ст.13 Закону №1788. Зокрема, п'ять працівників СТОВ «ім. Шевченко» вийшли на пенсію за віком на пільгових умовах. Так, відповідно до довідок працівників, виданих СТОВ «ім. Шевченко», 4 робітника працювали на даному підприємстві та мають стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення за пунктом «в» ст.13 Закону №1788 та 1 робітник - за пунктом «д» ст.13 Закону №1788.

Згідно із положеннями пунктів «в» та «д» Закону №1788 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, відповідно за пунктом «в» трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі; за пунктом «д» жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Відповідно до розрахунку фактичних виплат на виплату та доставку пільгових пенсій за вказаними пенсіонерами сума заборгованості відповідача становить 90 071,27 грн., в тому числі: у 2015 році за вересень - 5015,94 грн., жовтень - 5329,58 грн., листопад - 5222,69 грн., грудень - 5222,69 грн., у 2016 році за січень - 5222,69 грн., лютий - 5222,69 грн., березень - 5222,69 грн., квітень - 5222,69 грн., травень - 5315,21 грн., червень - 5315,21 грн., липень - 5315,21 грн., серпень - 5315,21 грн., вересень - 5315,21 грн., жовтень - 5315,21 грн., листопад - 5315,21 грн., грудень - 5591,58 грн., січень 2017 року - 5591,56 грн. За карткою особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №2 вбачається, що СТОВ «ім. Шевченко» за період з 01.09.2015 року по 25.01.2017 року заборгованість у розмірі 90 071,27 грн. перед органами Пенсійного фонду не погашено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посилання відповідача на відсутність доказів щодо його правонаступництва колгоспу «Шлях комунізму» є необґрунтованими, оскільки згідно наданих позивачем архівних документів Архівного сектору Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області, зокрема архівної довідки перейменування колгоспу «Шлях комунізму» (с. Гаврилівка Нововоронцовського району Херсонської області) проходило наступним порядком: колгосп «Шлях комунізму» перейменований в колгосп «імені Шевченко» загальними зборами уповноважених членів колгоспу «Шлях комунізму» (протокол №3 від 14.09.1991 року), далі реформоване в колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «імені Шевченко», загальними зборами уповноважених членів колгоспу «імені Шевченко» (протокол №3 від 05.10.1992 року).

В подальшому КСП «імені Шевченко» реформоване в СТОВ «імені Шевченко» (сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю) рішенням загальних зборів членів КСП «імені Шевченко» (протокол від 04.03.2000 року). Крім того, згідно уставу СТОВ «ім. Шевченка», зареєстрований Нововоронцовською держадміністрацією за №04060111Ю0010119 від 15 березня 2000 року, товариство є юридичною особою та здійснює свою діяльність у відповідності з законодавством України, установчим договором та статутом та є правонаступником КСП ім. Шевченка (п. 5.1 Статуту). Копії вказаних підтверджуючих документів містяться в матеріалах справи.

Згідно довідки з ЄДР від 17.01.2013 року СТОВ «ім. Шевченко» (код 03784893) було вперше зареєстроване 05.11.1992 року.

В матеріалах справи міститься Статут сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Шевченка» (копія), який затверджений рішенням зборів засновників від 16.11.2006 року. Зазначений Статут дійсно не містить положень про правонаступництво СТОВ «ім. Шевченко» за правами та обов'язками КСП «ім. Шевченко». Але, на думку суду першої інстанції, з якою погоджується суд апеляційної інстанції, ця обставина не дає достатньо підстав вважати відповідача новоутвореним товариством, оскільки відповідач не надав жодного документу щодо створення та реєстрації СТОВ «ім. Шевченко».

Крім того, колегія суддів зазначає, що довідки про те, що працівники заробили трудовий стаж на відповідних роботах в колгоспі «Шлях комунізму», колгоспі «ім. Шевченко», КСП «ім. Шевченко» були видані саме відповідачем та підписані керівником СТОВ Стародубець Н.М.

Відповідачу надсилались розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах щомісяця, і відповідачем не заперечувалось проти обов'язку їх відшкодовувати.

Таким чином, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що СТОВ «ім. Шевченко» є правонаступником колгоспу «Шлях комунізму», колгоспу «ім. Шевченко», КСП «ім. Шевченко» з усіма правами та обов'язками.

Доводи апелянта щодо неправомірності призначення пенсій на пільгових умовах громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, про незаконність або помилковість видання довідок про стаж даним громадянам, про відсутність атестації робочих місць як необхідної умови для призначення пенсій на пільгових умовах, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки в даній справі не є предметом спору правомірність призначення пенсій на пільгових умовах, тому підстави та порядок призначення даних пенсій суд не перевіряє. Відповідач має право оскаржувати призначення пенсій, але доказів такого оскарження суду першої та апеляційної інстанцій не надав, тому на день розгляду справи правомірність призначення та виплати пенсій вказаним громадянам під сумнів не ставиться.

Відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється у порядку, визначеному Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» від 19.12.2003 року №21-1 (далі - Інструкція №21-1).

Так, пунктом 6.1 розділу 6 Інструкції №21-1 визначено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV у розмірі 100 відсотків особам, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до вимог п.6.4 розд.6 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Так, позивачем надано до матеріалів справи докази направлення відповідачу розрахунків фактичних витрат на виплату пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 2015 року по січень 2017 року.

Пунктом 6.7 розділу 6 Інструкції № 21-1 встановлено, що підприємства зобов'язані щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування, органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

На підтвердження обставин, викладених в позовній заяві щодо стягнення з відповідача витрат на виплату та доставку пенсій, в матеріалах справи містяться копії протоколів про призначення пенсії на пільгових умовах; заяви про призначення/перерахунок пенсії; довідки із зазначенням періодів та стажу роботи за певною професією, видані за підписом керівника підприємства Стародубець Н.М.; копії трудових книжок; акти зустрічних перевірок факту пільгової роботи, які проведені в присутності директора СТОВ «ім. Шевченко» Стародубець Н.М.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи те, що відповідачем-апелянтом не спростовано належними доказами доводів позивача щодо наявності у нього заборгованості, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а надані позивачем докази є достатніми для задоволення адміністративного позову

Оскільки доказів добровільної сплати відповідачем заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій з вересня 2015 по січень 2017 року в сумі 90 071,27 грн. не надано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог Бериславського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області та задоволення їх в повному обсязі.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Позивач, який є суб'єктом владних повноважень свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Шевченко» залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: А.В. Крусян