Справа № П/811/902/17
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2017 року Справа № П/811/902/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області (далі відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області № від 01.12.2016 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17 000,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що посадовими особами контролюючого органу проведено фактичну перевірку кафе Баклажан за адресою: вул. В'ячеслава Чорновола, 14/2, м. Кропивницький, в ході якої встановлено порушення нею вимог Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів в частині зберігання алкогольних напоїв в місці не внесеному до Єдиного Державного реєстру місць зберігання. Проте, вважає такі висновки посадових осіб контролюючого органу є необґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення незаконним та безпідставним, а також таким, що винесено з порушенням вимог чинного законодавства України.

В судовому засіданні представником позивача позицію викладену в адміністративному позові підтримано та наголошено на його задоволенні.

Представником відповідача подано письмові заперечення на позов, якими позовні вимоги не визнаються та зазначається, що посадові особи податкового органу при здійсненні перевірки та винесенні податкового повідомлення-рішення за наслідками такої перевірки діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначений чинним законодавством.

Представник відповідача у судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В судовому засіданні 20 липня 2017 року представником позивача було заявлено клопотання про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження; проти задоволення якого не заперечував і представник відповідача (а.с.35).

Відповідно до вимог ч. 4 статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

На підставі усної ухвали із занесенням до журналу судового засідання від 20.07.2017 року, керуючись приписами статті 122 КАС України, суд вирішив здійснити подальший розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с.36-39).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Предметом даного адміністративного позову є правомірність дій податкового органу при винесенні податкового повідомлення-рішення № від 01.12.2016 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17 000,00 грн..

Суд зазначає, що статтями 75, 76 Податкового кодексу України встановлено, що органи державної фіскальної служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Пунктом 75.1.3 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до стаття 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпунктом 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у Кіровоградської ОДПІ були правові підстави для проведення фактичної перевірки позивача.

При вирішенні даного спору суд враховує наступні фактичні обставини справи.

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що ОСОБА_1 з 19.01.2016 року зареєстрована як фізична особа-підприємець (а.с.7).

З метою здійснення своєї підприємницької діяльності позивачем отримано відповідну ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями від 16.11.2016 р. №569-А; строк дії ліценції з 23.11.2016 року по 23.11.2017 року, з якої вбачається, що місце здійснення діяльності за адресою м.Кіровоград, вул. В'ячеслава Чорновола, 14/2, кафе "Баклажан" (а.с.8).

З матеріалів справи вбачається, що 22.11.2016 року об 17 год. 09 хв. на підставі наказу від 21.11.2016 року №498 та відповідно до направлень на проведення фактичної перевірки від 21.11.2016р. №756, 758, 757, посадовими особами податкового органу здійснено фактичну перевірку позивача з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, у приміщення кафе Баклажан по вул. В'ячеслава Чорновола, 14/2, м. Кіровоград, в якому позивачем здійснюється господарська діяльність.

Результати такої перевірки відображені в Акті податкового органу №32/11-28-4000/НОМЕР_1 від 22.11.2016р. від 01.11.2016р. (а.с.10-13), за наслідками проведеної перевірки податковим органом встановлено факт зберігання позивачем алкогольних напоїв з метою подальшої реалізації, а саме: трьох кегів пива (Zlata Praha об'єм 30 л, вміст спирту- 4,1% ; Carling об'єм 30л, вміст спирту 4,0 %; Оболонь "Преміум", об'єм 30л, вміст спирту 50%), в місці не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв, чим порушено вимоги статті 15 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», фактів реалізації алкогольних напоїв перевіркою не встановлено (а.с.10-13).

На підставі вказаного акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення рішення № від 01.12.2016 року, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн., відповідно до абз.11 ч. 2 ст.17 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: зберігання алкогольних напоїв в місці не внесеному до Єдиного реєстру місць зберігання (а.с.9).

Не погоджуючись із винесенням податковим органом вказаного податкового повідомлення-рішення позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до положень п. п. 19-1.1.16 п. 19.1 ст. 19 Податкового кодексу України, контролюючі органи виконують такі функції, зокрема, здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Закон України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 року №481/95-ВР визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, потової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним в плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилання боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягає обов'язковій реєстрації в органах доходів і зборів.

Відповідно до ч. 33 ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання (ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»).

За змістом статті 2 вказаного Закону внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання спирту, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), для фізичних осіб - суб'єктів господарювання - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, номера свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта господарювання.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 28.05.2002 року №51, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.08.2002 року за № 670/6958.

Згідно з п.4.3 Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання, у разі зміни відомостей про заявника місця зберігання (найменування або місцезнаходження юридичної особи, прізвища або місця проживання фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності) або характеристик місця зберігання орган державної податкової служби, який вносив місце зберігання до Єдиного реєстру, на підставі заяви суб'єкта підприємницької діяльності протягом семи календарних днів уносить зміни до Єдиного реєстру та видає суб'єкту підприємницької діяльності довідку, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.

Частиною 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено відповідальність за зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що в діях позивача відсутній склад адміністративно-господарського правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.17 Закону з огляду на наступне.

Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області 18.11.2016 року позивачу видано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з 23.11.2016 року (а.с.8).

Положеннями ч.35 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.09.1995 року № 481/95-ВР передбачено заборону зберігання алкогольних напоїв, у місцях не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв.

Водночас ч.39 статті 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів містить застереження, що суб'єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Відтак, з огляду на те що, перевірка була проведена 22.11.2016 року, а строк дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями у позивача почався з 23.11.2016 р., враховуючи положення частини 39 статті 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, суд приходить до висновку, що алкогольні напої виявлені податковим органом у кафе "Баклажан" зберігались у місці здійснення торгівлі позивача, з метою їх подальшої реалізації з початку строку дії ліцензії.

При цьому, суд звертає увагу, що наявність в місці торгівлі алкогольних напоїв вже свідчить про їх зберігання, адже подальша їх реалізація неможлива без зберігання.

З огляду на вищевикладене, суд, перевіривши відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України дії та рішення відповідача, дійшов висновку, що вони вчинені не на підставі, та не в межах повноважень та спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем фактично сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн. (а.с.2), відтак, зважаючи на викладене, у контексті статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що позивачеві підлягає присудженню сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань податкового органу.

Керуючись ст.ст.71, 86, 94, 159-163, 167, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області № від 01.12.2016 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17 000,00 грн.

Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ід.номер НОМЕР_1) судові витрати з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області у сумі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень нуль копійок).

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її отримання.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2