Справа № 333/3230/17
Суддя: Варнавська Л. О.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/3230/17
Провадження № 2-а/333/170/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді Варнавської Л.О., за участю секретаря Некрашевич Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулась з позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з дня звільнення у відставку. Зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання, а саме з 21.09.2016 року. В позові вказує, що відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці її стаж роботи на посадах судді в загальних судах України станом на 20.09.2016 р. становить 23 роки 8 місяців 26 днів. Наказом від 20.09.2016 р. №78-к її виключено із складу суддів Апеляційного суду Запорізької області у зв'язку з поданням заяви у відставку, з 21 вересня 2016 року їй призначено довічне грошове утримання судді у розмірі 86% суддівської винагороди. У довідках від 21.09.2017 р. і 01.12.2016 р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, які були видані головою Апеляційного суду Запорізької області і начальником відділу планово-фінансової діяльності помилково не було враховано 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення, що потягло за собою призначення і виплату йому органами Пенсійного Фонду щомісячного довічного грошового утримання у меншому розмірі. 25.04.2017 року вони знов звернулись до відповідача з клопотанням про перерахунок призначеного утримання судді у відставці та надали довідки з урахуванням 1/12 матеріальної допомоги станом на 20.09.2016 р., станом на 01.12.2016 р.. Рішенням відповідача від 17.05.2017 року №60/Ж-1 відмовлено у перерахунку призначеного довічного грошового утримання з включенням сум матеріальної допомоги. З цими діями не згодна, оскільки зміст матеріальної допомоги полягає у виплаті грошових коштів, яка здійснювалась позивачу систематично та включена в оподатковуваний дохід. Бухгалтерією суду матеріальну допомогу віднесено до фонду оплати праці, що є складовою заробітної плати.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним.

Відповідач Управління Пенсійного Фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя відповідно до ухвали суду про відкриття скороченого провадження по справі надав через канцелярію суду заперечення, в якому зазначив, що позивач дійсно перебуває на обліку в УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя та отримує щомісячне довічне грошове утримання. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЗУ №2453 суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами та частиною 2 вказаної статі встановлено, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1. Вислугу років; 2. Перебування на адміністративний посаді в суді; 3. Науковий ступінь; 4. Роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Враховуючи, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до суддівської винагороди, законні підстави для перерахунку довічного грошового утримання з урахуванням матеріальної допомоги відсутні. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, справа вирішується судом на підставі наявних у справі матеріалів і доказів в порядку скороченого провадження, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, згідно якої скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільги дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розгляд та вирішення даної справи на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Статтями 71-72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач дійсно перебуває на обліку в УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя та з 21.09.2016 року їй призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з розрахунку 86% суддівської винагороди відповідно до ст. 141 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI, з урахуванням положень Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 року у справі №4-рп/2016.

Наказом від 20.09.2016 р. №78-к ОСОБА_1 виключено із складу суддів Апеляційного суду Запорізької області у зв'язку з поданням заяви у відставку.

21 вересня 2016 року ОСОБА_1 призначено довічне грошове утримання судді у розмірі 86% суддівської винагороди.

21.09.2017 р. ОСОБА_1 була видана довідка № 07-50/135 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за підписом голови Апеляційного суду Запорізької області і начальником відділу планово-фінансової діяльності.

Аналогічний зміст і в довідці №07-50/135 від 01.12.2016 р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

В довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №07-50/31 від 25.04.2017 року виданій ОСОБА_1 , вказаний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці станом на 20.09.2016 р. склала 28444,17 грн., в тому числі оклад 15950 грн., надбавка за вислугу років 70% -11165 грн., інші виплати, які враховуються при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення 1329,17 грн.

В довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №07-50/32 від 25.04.2017 року виданій ОСОБА_1 , вказаний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці станом на 01.12.2016 р. склала 31386,67 грн., в тому числі оклад 17600 грн., надбавка за вислугу років 70% -12320 грн., інші виплати, які враховуються при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення 1466,67 грн.

Рішенням відповідача від 17.05.2017 року №60/Ж-1 позивачу відмовлено у перерахунку призначеного довічного грошового утримання з включенням сум матеріальної допомоги.

Згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції, що діяла на час припинення позивачем суддівських повноважень, розмір щомісячного довічного утримання становив 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та за кожний повний рік на посаді судді понад 20 років цей розмір збільшується на 2%.

Відповідно до ст.ст. 133-134 цього Закону суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а при наданні щорічної відпустки - виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникам за виконану роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Згідно п. 2.3.3 Інструкції №5 «Зі статистики заробітної плати» матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Додатком 32 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного утримання суддям у відставці органами Пенсійного Фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій зазначаються в тому числі інші виплати, які враховуються при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до норм законодавства, зміст матеріальної допомоги полягає у виплаті грошових коштів. Бухгалтерією суду матеріальну допомогу віднесено до фонду оплати праці, що є складовою заробітної плати.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, зокрема, враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески.

Оскільки з матеріальної допомоги на оздоровлення позивачем сплачено страхові внески, то відмова відповідача включити матеріальну допомогу до розрахунку щомісячного довічного грошового утримання є безпідставною.

Рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013 р. №3-рп/2013 вказує на те, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Викладене відповідає положенням Європейської хартії, яка проголошує, що рівень виплат, який має отримувати суддя у відставці має бути якомога ближче до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

У рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) зазначено: «Незалежність суддів є невід'ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Незалежність суддів забезпечується насамперед особливим порядком їх обрання або призначення на посаду та звільнення з посади; забороною будь-якого впливу на суддів; захистом їх професійних інтересів; особливим порядком притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності; забезпечення державою особистої безпеки суддів та їхніх сімей гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту... Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів».

Висновок про те, що зменшення обсягу гарантій незалежності суддів суперечить Конституції України також покладено в основу рішень Конституційного Суду України від 11.10. 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії" і щомісячного довічного грошового утримання), від 18.06.2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів), від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст.94 КАС України, стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 640 грн. судового збору .

Керуючись ст.. ст.. 43, 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» , частинами 4, 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" п . 9 ч. 5 ст. 126, ст. 8, 55, 131 Конституції України, ст. ст. 2, 6, 17-18, 19, 104, 105, 106, 162, 163, 267 КАС України , суд,-

ПОСТАНОВИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 21.09.2016 р.

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання, а саме з 21.09.2016 року.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення, з подачею її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська