Справа № 803/857/17
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року Справа № 803/857/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання Масюк Г.С.,

за участю представника позивача Саранюка В.М.,

представника відповідача Приступи О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариство Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Центру надання адміністративних послуг Турійської районної державної адміністрації Волинської області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Обслуговуючий кооператив «Газовий комітет «Добробут» по будівництву підвідного і вуличного розподільчого газопроводів в селі Осьмиговичі Турійського району про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи, визнання нечинним запису та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (дані - ПАТ НАК «Нафтогаз України») звернулося з позовом до Центру надання адміністративних послуг Турійської районної державної адміністрації Волинської області (наділі ЦНАП Турійської РДА, відповідач), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Обслуговуючий кооператив «Газовий комітет «Добробут» по будівництву підвідного і вуличного розподільчого газопроводів в селі Осьмиговичі Турійського району (далі - ОК «Газовий комітет «Добробут», третя особа) про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи Обслуговуючого кооперативу «Газовий комітет «Добробут» по будівництву підвідного і вуличного розподільчого газопроводів в селі Осьмиговичі Турійського району, визнання нечинним запису №6000305 від 28 січня 2016 року та зобов'язання Центр надання адміністративних послуг Турійської районної державної адміністрації Волинської області внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань запис про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи Обслуговуючого кооперативу «Газовий комітет «Добробут» по будівництву підвідного і вуличного розподільчого газопроводів в селі Осьмиговичі Турійського району.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 липня 2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Реєстр) було внесено запис №5000305 про припинення юридичної особи - ОК «Газовий комітет «Добробут» за рішенням засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу шляхом ліквідації. 28 січня 2016 року відповідачем до Реєстру внесено запис за № 6000305 про припинення ОК «Газовий комітет «Добробут» в результаті ліквідації.

Позивач вважає, що державна реєстрація припинення (ліквідації) третьої особи вчинена передчасно, внаслідок чого будо порушено права та інтереси ПАТ НАК «Нафтогаз України», так як між останнім та ОК «Газовий комітет «Добробут» є невиконанні договірні зобов'язання, тому всупереч вимогам чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства не дотримано встановленої процедури припинення юридичної особи, а саме головою ліквідаційної комісії не повідомлено явних (відомих) кредиторів, зокрема, позивача.

Також, у додаткових поясненнях до адміністративного позову представник позивача зазначив, що відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», у редакції від 01 січня 2016 року, державний реєстратор зобов'язаний перевірити подані юридичною особою для проведення державної реєстрації документи та з'ясувати факт дотримання встановленого порядку припинення. Вважає, що у разі якщо державний реєстратор не зміг перевірити та встановити факт дотримання заявником встановленого порядку, у відповідача були відсутні підстави для внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення третьої особи.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених в адміністративному позові та додаткових поясненнях, який просить задовольнити повністю.

Представник відповідача в судових засіданнях 24 липня 2017 року та 27 липня 2017 року з приводу заявлених вимог заперечила та просила суд в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, мотивуючи тим, що оскаржуване запис є правомірним, оскільки проведений відповідно до вимог законодавства про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Представник третьої особи в судові засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. Так, поштове відправлення з копіям ухвал від 13 липня 2017 року про відкриття провадження в адміністративній справі, про закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду, повісткою про виклик до суду в адміністративній справі, надіслане за місцезнаходженням відповідача згідно із даними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та не були вручені з незалежних від суду причин, а тому відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) слід вважати, що така повістка вручена належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи, викладені позивачем у позовній заяві та додаткових поясненнях до неї, дослідивши подані суду письмові докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, з огляду на наступне.

Правовідносини, з приводу яких виник спір, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Так, згідно з частиною дев'ятою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації рішення про припинення юридичної особи, прийнятого її учасниками або відповідним органом юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, - відповідним державним органом, подаються такі документи: 1) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення учасників юридичної особи або відповідного органу юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідного державного органу, про припинення юридичної особи; 2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, яким затверджено персональний склад комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора, реєстраційні номери облікових карток платників податків (або відомості про серію та номер паспорта - для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), строк заявлення кредиторами своїх вимог, - у разі відсутності зазначених відомостей у рішенні учасників юридичної особи або відповідного органу юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, - у рішенні відповідного державного органу, про припинення юридичної особи.

З оглянутої в судовому засіданні оригіналу реєстраційної справи ОК «Газовий комітет «Добробут» та доданого представником відповідача, опису документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційних дій слідує, що третя особа 22 липня 2015 року надала рішення засновників (учасників) або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи від 20 липня 2017 року (а.с.70).

Відповідно до частини 12 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації на підставі рішення про припинення юридичної особи, прийнятого учасниками юридичної особи або відповідного органу юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідних державних органів, або судового рішення про припинення юридичної особи, не пов'язаного з її банкрутством, після закінчення процедури припинення, але не раніше закінчення строку заявлення вимог кредиторами, подаються такі документи: 1) заява про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації; 2) довідка архівної установи про прийняття документів, що відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.

Як вбачається із опису документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційних дій «Державна реєстрацію припинення юридичної особи в результаті ліквідації», 28 січня 2016 року ОК «Газовий комітет «Добробут» надав наступні документи: реєстраційну картку про проведення держаної реєстрації припинення юридичної особи у зв'язку із ліквідацією, ліквідаційний баланс, довідку ОДПІ форми №22-ОПП від 11 серпня 2015 року №069 про відсутність заборгованості зі сплати податків та зборів та довідку ОДПІ форми №3-ЄСВ від 11 серпня 2015 року №047 про відсутність заборгованості зі сплати єдиного внеску а також повідомлення, що документи стосовно кооперативу в архів на довгострокове зберігання не передавались (а.с.88-90).

Судом встановлено, що 22 липня 2015 року до Реєстру було внесено запис №5000305 про припинення юридичної особи - ОК «Газовий комітет «Добробут» () за рішенням засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу шляхом ліквідації. 28 січня 2016 року Центром надання адміністративних послуг Турійської районної державної адміністрації Волинської області до Реєстру внесено запис за № 6000305 про припинення третьої особи в результаті ліквідації. Дані фактичні обставини підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12 квітня 2017 року за № (а.с.10-15).

Також судом встановлено, що 29 березня 2011 року між ПАТ НАК «Нафтогаз України» та ОК «Газовий комітет «Добробут» було укладено договір №14/693/11, відповідно до умов якого позивач здійснює фінансування добудови (будівництва) об'єкта газопостачання, а третя особа, в свою чергу зобов'язується здійснити добудови (будівництва) об'єкта, забезпечити передачу його, як цілісного об'єкта у державну власність та введення його в експлуатацію згідно з діючим законодавством України та повернути грошові кошти, отриманні від ПАТ НАК «Нафтогаз України» на добудови (будівництва) об'єкта (а.с.16-20).

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає під час проведення реєстраційних дій щодо проведення державної реєстрації припинення юридичної особи, як і державним реєстратором так і третьою особою - ОК «Газовий комітет «Добробут» було дотримано процедуру та порядок визначений Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Суд також не бере до уваги доводи представника позивача про те, що державним реєстратором неправомірно було внесено запис щодо припинення третьої особи, оскільки останній не має права перевіряти достовірність поданих відомостей та вимагати інші документи, ніж ті, що передбачені чинним законодавством.

Порядок проведення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців включає, зокрема, перевірку комплектності документів, які подаються державному реєстратору, та повноти відомостей, що вказані в реєстраційній картці; перевірку документів, які подаються державному реєстратору, на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації; внесення відомостей про юридичну особу або фізичну особу-підприємця до Єдиного державного реєстру; оформлення і видачу виписки з Єдиного державного реєстру.

Також зазначеним Законом передбачено, що відповідальність за достовірність відомостей, що подаються до органів державної реєстрації несе заявник. Водночас, чинним законодавством України на державних реєстраторів не покладено обов'язку перевіряти достовірність відомостей, що надходять від заявника, крім тих, що безпосередньо зазначені в цьому Законі.

Права та обов'язки державного реєстратора при проведенні державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за її рішенням встановлені у статті 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців». Зокрема, підставами що надають державному реєстратору право залишити без розгляду документи, які надійшли для припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем, є: документи подані за неналежним місцем проведення державної реєстрації; документи не відповідають вимогам, встановленим частиною одинадцятою цієї статті, частиною першою або другою статті 8 цього Закону; документи подані не в повному обсязі; документи подані раніше строку, встановленого частиною одинадцятою цієї статті; від органів доходів і зборів та/або Пенсійного фонду України надійшло повідомлення про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, і воно не відкликане.

Суд також критично ставиться до додаткових пояснень представника позивача, про те, що державний реєстратор зобов'язаний був зупинити розгляд документів поданих для державної реєстрації припинення або відмовити в державній реєстрації припинення ОК «Газовий комітет «Добробут», так як такі документи суперечать законодавству, яке діяло в редакції від 01 січня 2016 року, оскільки останній звернувся із заявою до відповідача 22 липня 2015 року. У даному випадку правовідносини регулюються законодавством що діяло станом на 22 липня 2017 року.

Крім цього, державний реєстратор не наділений повноваженнями визнавати недійсним рішення загальних зборів учасників юридичної особи, відтак, він діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством.

Посилання представника позивача на норми наказу Міністерства юстиції України від 06 січня 2016 року №15/5 про те, що у вказаній заяві ліквідатор особистим підписом засвідчує, що ним вчиненні всі передбаченні законодавством дії стосовно порядку припинення юридичної особи, судом також не беруться до уваги, оскільки вищевказаним наказом затверджено лише форму заяви яка подається для державної реєстрації припинення юридичної особи. Також, зазначення недостовірних відомостей у заяві, породжує правові наслідки лише для особи яка подає дану заяву.

Також суд окремо звертає увагу на відсутність в матеріалах справи доказів порушення рішенням відповідача прав та інтересів позивача, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства припинення юридичної особи не звільняє останню від відповідальності за невиконання грошових зобов'язань, взятих на себе під час перебування в статусі юридичної особи.

Суд надаючи оцінку спірним правовідносинам та визначаючись щодо заявлених позовних вимог позивача, необхідно зазначити наступне.

За приписами статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Виходячи із змісту зазначеної норми процесуального закону, передумовою звернення до суду є суб'єктивне переконання особи (позивача) у порушенні її прав суб'єктом владних повноважень у конкретних публічно - правових відносинах. Тобто переконання у тому, що її суб'єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї оскаржуваним рішенням протиправно покладено певний обов'язок. При цьому, у разі відповідного звернення юридичної особи суд при розгляді справи надає оцінку доводам щодо наявності порушення суб'єктивного права заявника у конкретних правовідносинах.

Такий висновок повністю узгоджується із нормами частини першої статті 2 КАС України, в силу яких, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Аналіз положень частини першої статті 2 КАС України свідчить, що завдання адміністративного судочинства визначаються через: мету судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, факт порушення повинен мати місце саме у публічно правових відносинах позивача із відповідачем (суб'єктом владних повноважень), при здійсненні останнім владних управлінських функцій.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання адміністративного судочинства. Якщо при розгляді справи не встановлено факту порушення прав чи інтересів позивача, то навіть у разі, якщо рішення суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстави для задоволення позову та їх скасування відсутні. Тобто, звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Зазначений висновок повністю узгоджується із практикою Верховного Суду України. Так, у постанові від 10.04.2012 року (справа № 21-1115во10) Верховний Суд зазначив, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його дій можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням чи діями.

Як зазначалося, ПАТ НАК «Нафтогаз України» оскаржує запис державного реєстратора про включення до ЄДР відомостей про юридичну особу - ОК «Газовий комітет «Добробут» по виробництву товарів народного споживання, що пов'язані та стосуються саме зазначеної юридичної особи - ОК «Газовий комітет «Добробут».

Суд звертає увагу на те, що оскаржуване рішення про внесення до ЄДР запису за своєю правовою природою є ненормативним актом індивідуальної дії, який породжує правові наслідки лише для ОК «Газовий комітет «Добробут» (), а не позивача - ПАТ НАК «Нафтогаз України» у даній справі.

Так, в абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп в справі № 3/35-313 (справа про акти органів Верховної Ради України) вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

Таким чином, враховуючи, що оскаржуване рішення (запис) про включення до ЄДР відомостей про юридичну особу - ОК «Газовий комітет «Добробут» породжують лише зміни у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інформації відносно ОК «Газовий комітет «Добробут», суд дійшов висновку, що таке рішення (запис) відповідача безпосередньо не змінюють правовий стан позивача у справі.

Отже, з огляду на те, що позивач із відповідачем безпосередньо у публічно - правові відносини не вступав, а оскаржувані рішення жодним чином не порушують право або законний інтерес позивача саме у сфері публічно - правових відносин, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позову ПАТ НАК «Нафтогаз України».

Також суд акцентує увагу на тому, що наявність спорів між позивачем та третьою особою у сфері приватно - правових відносин жодним чином не може свідчити про порушення прав позивача діями державного реєстратора, оскільки вирішення таких спорів може відбуватись і відбувалось згідно з юрисдикцією господарського (цивільного) судочинства, водночас з виключенням можливості їх вирішення шляхом оспорювання позивачем правомірності включення відомостей про третю особу до ЄДР.

Крім того, сприймаючи рішення у справі, суд звертає також увагу і на таке.

Згідно статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач наводить в тому числі і мотиви, які свідчать про нечинність рішення (запису), проте, суд не вбачає підстав для детального аналізу та спростування кожного із таких доводів, виходячи із того, що як зазначено вище, оскаржуваний запис не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача у публічно - правових відносинах. Водночас визначальним же при прийнятті рішення у справі є встановлення судом того, що спірне рішення, яке є актом індивідуальної дії, позивача не стосуються. Крім того, між позивачем та відповідачем не виникали спірні правові відносини у сфері управління. Тому, правова оцінка оскаржуваному рішенню (запису) з точки зору його правомірності може бути надана судом лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням. Така позиція узгоджується із практикою Верховного Суду України, зокрема у справі № 21-1115во10.

Також, щодо забезпечення такого критерію як обґрунтованість постанови суду в контексті порушених у позовній заяві доводів, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так у п.23 Рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Тому, враховуючи, що самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позову став висновок суду про відсутність порушення прав та інтересів позивача безпосередньо оскаржуваним рішенням (записом), підстави для надання оцінки їх правомірності за результатами розгляду позовної заяви - ПАТ НАК «Нафтогаз України» відсутні.

Керуючись статтями 2,11,17,69,70,71,158,160,163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариство Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Центру надання адміністративних послуг Турійської районної державної адміністрації Волинської області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Обслуговуючий кооператив «Газовий комітет «Добробут» по будівництву підвідного і вуличного розподільчого газопроводів в селі Осьмиговичі Турійського району про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи, визнання нечинним запису та зобов'язання вчинити дії - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається сторонами протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої виготовлено 01 серпня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський