Справа № 807/603/17
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 серпня 2017 рокум. Ужгород№ 807/603/17

Закарпатський окружний адміністративний суд в особі судді Шешеня О.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області до Субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (далі-позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 (далі-відповідач) про стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та застосованих до нього фінансових санкцій в загальній сумі 492,74 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача за наявними матеріалами у справі. У поданій заяві представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові (а.с.22).

Представник відповідача повторно в судове засідання не з'явився та не забезпечив явку свого представника, заперечення на позовну заяву, а також заяви про розгляд справи без його участі суду не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України): у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України: у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України: якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та проаналізувавши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач з 27.03.2006 року зареєстрований як фізична особа-підприємець та відомості щодо нього включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по отриманому запиту (а.с.34-35).

Окрім цього, відповідач є платником страхових внесків відповідно до ст. 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058 (далі Закон України № 1058), а з 01.01.2011 року також як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За відповідачем рахується непогашена заборгованість в розмірі 492,74 грн. Дана заборгованість виникла на підставі наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 14 Закону № 1058: страхувальниками відповідно до цього закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Тобто, відповідно до положень даної норми законодавства вищенаведені особи є страхувальниками, тому відповідно до Закону № 1058 вони є платниками страхових внесків до солідарної системи Пенсійного фонду України та зобовязані сплачувати внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону 1058 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин): страхувальники зобовязані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно з ч. 2 ст. 106 Закону № 1058: суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі-недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до ч. 10 ст. 20 Закону 1058, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум (п. 2 ч. 9 ст.106 Закону № 1058).

Одночасно, на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п. 8.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663, стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості, або застосування штрафних санкцій.

Станом на момент звернення позивача до суду, заборгованість відповідача зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування перед позивачем становила 492,74 грн.

Рішенням управління Пенсійного фонду в м. Ужгороді Закарпатської області від 12.12.2008 року № 1946 до боржника були застосовані фінансові санкції у вигляді стягнення суми штрафу у розмірі 65,06 грн. та нараховано пеню в розмірі 6,72 грн., за порушення, передбачене п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону № 1058, у звязку з несплатою (неперерахуванням) страхових внесків за звітний період з 21.07.2008 року по 29.09.2008 року (а.с.8).

Вказана заборгованість також додатково підтверджена розрахунком фінансової санкції та пені по особовому рахунку (а.с.9).

Окрім цього, відповідно до вимоги про сплату боргу від 05 жовтня 2009 року (а.с.10), заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати страхових внесків, штрафів (фінансових санкцій) та пені становить 492,74 грн.

Частиною 13 статті 106 Закону № 1058 визначено, що суми пені та штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, підлягають сплаті страхувальником протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення.

Вказана вище вимога про сплату боргу надіслана 12.10.2009р. та отримана відповідачем особисто 13.10.2009р. (а.с.11).

Приймаючи до уваги, що відповідачем з часу надіслання зазначеного рішення вказана вище заборгованість по застосованим до нього фінансовим санкціям і пені не сплачується, станом на день звернення із вказаним позовом до суду, залишок заборгованості складає 492,74 грн., що підтверджується даними картки особового рахунку страхувальника (а.с.12-15).

Згідно з ч. 15 ст. 106 Закону № 1058: строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Вказана норма є чинною на момент звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства щодо захисту інтересів осіб від порушень з боку органів державної влади та з огляду на положення статей 71, 72 КАС України, обов'язок доказування покладається в даному випадку на позивача.

Позивачем доведено та матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача у сумі 492,74 грн. зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та правомірність звернення до суду з зазначеним позовом, в зв'язку з чим вимоги позовної заяви є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані (заперечення на позовну заяву відповідач суду не надав) та підлягають до задоволення повністю.

Згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України: у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі наведеного та керуючись статтями 11, 71, 72, 86, 94, 160, 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області до Субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

2.Стягнути з Субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 (88000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (88017, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Загорська, буд. 2, КОД ) заборгованість зі сплати внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та застосованих до нього фінансових санкцій в загальній сумі 492,74 (чотириста девяносто дві гривні сімдесят чотири копійки) грн.

3.Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя ОСОБА_2