Справа № 754/8832/17
Суддя: Журавська О. В.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/655/17
Справа №754/8832/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 серпня 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Журавська О.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, суд,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію. 08.06.2017 року позивач через свого представника звернувся до відповідача із заявою про надання інформації про здійснену інфляцію пенсії відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", починаючи з 01.01.2014 року, а також про перерахунок пенсії через збільшення показника середньої заробітної плати в Україні. Листом відповідач повідомив, що оскільки позивач є працюючим пенсіонером індексація пенсії останньому не проводиться, а для здійснення перерахунку пенсії позивача у відповідності до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відсутні законні підстави. Враховуючи те, що позивач вважає дії відповідача незаконними, то звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд зобов"язати відповідача провести позивачу індексацію пенсії відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" з урахуванням показника індексу інфляції по Україні за період з січня 2014 року по квітень 2017 року включно 211 % та провести перерахунок пенсії відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.08.2017 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про зобов'язання провести індексацію пенсії з урахуванням показника індексу інфляції по Україні 211% за період з січня 2014 р. по 04.01.2017 р., а також в частині вимог про зобов'язання провести перерахунок пенсії відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01.01.2016 р. по 04.01.2017 р. залишено без розгляду.

Представник відповідача у наданих письмових запереченнях позов не визнав, посилаючись на те, що оскільки позивач є працюючим пенсіонером то індексація проводиться за місцем його роботи, для здійснення перерахунку пенсії позивача в Управління відсутні законні підстави.

Розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, тому судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в пенсійному фонді та отримує пенсію.

З 08.06.2017 р. позивач через свого представника звернувся до відповідача із заявою про надання інформації про здійснену інфляцію пенсії відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", починаючи з 01.01.2014 року, а також про перерахунок пенсії через збільшення показника середньої заробітної плати в Україні.

У відповідності до відповіді відповідача від 20.06.2017 р. оскільки позивач є працюючим пенсіонером індексація пенсії останньому не проводиться, а для здійснення перерахунку пенсії позивача у відповідності до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відсутні законні підстави.

Відповідно до листа Державної служби статистики України №15.2-20/975пі від 30.05.2017 року індекс інфляції по Україні (без урахування тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, м. Севастополя та частини зони проведення антитерористичної операції) за період з січня 2014 року по квітень 2017 року включно становив 211% .

Статтею 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" як єдиною підставою грошових доходів населення визначено перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (до 01.01.2016 року) і 103 відсотка (після 01.01.2016 року).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 42 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі, якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ст.. 6 вказаного вище Закону у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів у тому числі пенсій. При цьому грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Згідно із п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат, установлених законодавством), крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Аналізуючи вказані норми законодавства, суд приходить до висновку, що індексація грошових доходів населення здійснюється уповноваженим органом автоматично за наявності конкретного юридичного факту. Більше того, жодним нормативно-правовим актом не передбачена необхідність звертатись до органів із заявою про проведення індексації.

Непроведення індексації пенсії позивача відповідачем в зв'язку з тим, що позивач працює, є протиправним та прямо протирічить Порядку проведення індексації грошових доходів населення, яким передбачено проведення індексації пенсії працюючим пенсіонерам.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

У зв'язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги у частині зобов"язання відповідача провести індексацію є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, але при цьому суд вважає, що підстав для визначення розміру, в якому повинна бути здійснена індексація, немає, оскільки це до компетенції суду не входить, а повинно бути розраховано безпосередньо відповідачем під час виконання судового рішення.

Щодо вимог позивача про проведення перерахунку пенсії у відповідності до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», крім індексації пенсії, щороку здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, на коефіцієнт, що відповідає не менш як 20 відсоткам показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Великода проти України» зазначено, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до позиції, викладеної Європейським судом з прав людини у рішенні «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», зазначені положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат: «Одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень».

Вбачається, що Законом Укп/раїни «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» до стабілізації економічної ситуації в країні зупинити дію ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"

Вказаний Закон є чинним, його положення не скасовані та не визнані неконституційними, дія ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не поновлена, у зв'язку з чим дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивача у відповідності до вказаної статті суд вважає правомірними.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 17, 71, 158, 159, 160-163 КАС України, Законом України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про індексацію грошових доходів населення", -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1 у відповідності до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"з 05.01.2017 р. по квітень 2017 року включно.

В задоволенні інших вимог позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя: