Справа № 822/1725/17
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1725/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіСалюка П.І.
при секретаріДубіній Н.Ю.
за участі:представника позивача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Т-Стиль" до Управління Державної служби України з безпеки на транспорті в Одеській області про визнання дії протиправними, скасування акту та розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної служби України з безпеки на транспорті в Одеській області в якому просить: визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту серії ВН №0151181 від 16 травня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем у місці розташування габаритно-вагового контролю ППРВК а/в Київ-Одеса (450+500м) проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля Scania G440, напівпричіп Flaymonville F-S43-1AAF, які належать ТОВ "Т-Стиль".

Вказує, що в результаті проведеного габаритно-вагового контролю посадовою особою ОСОБА_3 винесено Акт серії ВН №01511881 від 16 травня 2017 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, чек результатів габаритно-вагового контролю, та видано розрахунок плати за проїзд на суму 2019,85 Євро.

Позивача вважає, що такий розрахунок плати за проїзд складений відповідачем, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки не ґрунтується на нормах чинного законодавства, зазначає, що посадовими особами відповідача при складанні Акту серії ВН №01511881 від 16 травня 2017 року та винесені розрахунку плати за проїзд на суму 2019,85 Євро були здійснені невірні розрахунки, порушений порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд.

З урахуванням наведених обставин позивач просить задоволити позовні вимоги, а саме визнати протиправним та скасувати вказаний розрахунок плати за проїзд.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення в яких просив адміністративний позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Представники відповідача в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили жодних заперечень та спростувань доводів позивача викладених у позовній заяві суд від представників відповідача не отримав.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно вимог статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Враховуючи наведене, а також те, що розгляд справи неодноразово відкладався, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідача відповідно до положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що 16 травня 2017 року Управлінням Уктрансбезпеки у Одеській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та здійснено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки Scania, модель G440, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Flaymonville, модель F-S43-1AAF, номерний знак НОМЕР_2, які належать позивачу.

За результатами вказаного габаритно-вагового контролю посадовими особами Управлінням Уктрансбезпеки у Одеській області складено: Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 16 травня 2016 року серії ВН №0151181 та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю б/н від 16 травня 2017 року.

На підставі вказаного акта відповідачем був складений оскаржений позивачем Розрахунок № плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільним дорогами загального користування до акту від 16 травня 2017 року №0151181, відповідно до якого: загальна маса - 44,88 т., навантаження на одиничну вісь - 11,46 т., навантаження на строєну вісь - 27,02 т., плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи, склала 2019,85 Євро.

Досліджуючи спірні правовідносини, суд виходив з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III), Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок), Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила дорожнього руху) та Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила проїзду транспортних засобів).

Згідно з вимогами статті 1 Закону № 2344-ІІІ великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.

Відповідно до вимог пункту 22.1 Правил дорожнього руху маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Як вбачається з пункту 22.5 вказаних Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з вимогами пунктів 3, 4 Правил проїзду транспортних засобів транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв'язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до вимог пункту 30 Порядку плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Як вбачається з пункту 31-1 Порядку, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Згідно з вимогами пункту 21 Порядку у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Відповідно до вимог пункту 16 Порядку габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

Як вбачається з пункту 18 Порядку, за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Згідно з вимогами пункту 21 Порядку у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Відповідно до вимог пункту 27 Порядку плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України "Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України", справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (абзац 1 пункт 28 Порядку).

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що згідно з Актом серії ВН №0151181, фактична повна маса транспортного засобу становить 44, 88 тонн, у той час як допустимою нормою є 40,00 тон.; фактична маса осьового навантаження: на 1 вісь становить 11,46 тонни, при нормативно допустимій масі 11,00 тонн; на строєну вісь 27,02 тонн, у той час як нормативно допустимим показником навантаження на строєну вісь є 22,00 тонни.

Сам факт перевищення транспортним засобом нормативних параметрів представником позивача не заперечується.

Разом з тим, в обґрунтування позовної заяви позивач зазначає про те, що відповідачем було не точно визначено загальну масу транспортного засобу і як наслідок невірно застосовано ставку 0,2 % плати за проїзд вказавши загальну масу 44.88 т., в той час, як загальна маса становила 43 571 т. до якої повина застосовуватись ставка у розмірі 0,1%.

Досліджуючи вказане твердження позивача, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого на вантажний сідловий тягач марки Scania, модель G440, державний номер НОМЕР_1, маса без навантаження - 7753 кг.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, виданого на напівпричіп марки Flaymonville, модель F-S43-1AAF, державний номер НОМЕР_2, маса без навантаження - 11520 кг.

Таким чином, загальна маса транспортного засобу без навантаження становить 7753 + 11520 = 19273 кг.

Згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №0010957, на підставі якої здійснювалось перевезення вантажу, вага вантажу становить - 20408 кг.

Відповідно до Коносаменту, виданого SUDHAN SPINNING MILLS (P) LIMITED для ТОВ "Т-Стиль", вага контейнеру у якому доставлявся товар становить 3890 кг.

Отже фактична маса транспортного засобу із вантажем становить: 19273 кг. (загальна маса транспортного засобу без навантаження) + 20408 кг. (вага вантажу) + 3890 (вага контейнеру) = 43571 кг. в той час, як відповідачем вказано 44880 кг. у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 16 травня 2017 року.

Враховуючи зазначене, суд ставить під сумнів правильність розрахунку плати за проїзд зазначеного відповідачем у матеріалах складених за наслідками проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, який належить позивачу.

Більше того, відповідач не надав суду свідоцтва про повірку ваг та свідоцтва про державну метрологічну атестацію, приладу за допомогою якого здійснювався габаритно-ваговий контроль вказаного транспортного засобу, що могло б підтвердити вірність здійснених посадовими особами відповідача розрахунку плати за проїзд.

Крім цього, як вбачається з розрахунку плати за проїзд, у четвертому стовпчику п.2.3.1 таблиці "Плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів євро/км" на строєну вісь на 22,82% у розмірі 0,709 Євро, проте суд не погоджується з таким визначенням ставки плати за проїзд з огляду на таке.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №89 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" у якій встановлено Ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні з перевищенням допустимих осьових навантажень понад 20 відсотків за кожні наступні 5 відсотків, ставка плати за кожен кілометр відстані становить 0,15 Євро.

Отже, якщо перевищення параметрів транспортного засобу позивача від нормативного становить 22,82 % то ставка плати за проїзд має становити 0,15 Євро за кожен кілометр відстані.

Таким чином, відповідач невірно розрахував у четвертому стовпчику п.2.3.1 таблиці "Плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів євро/км" плату за проїзд у розмірі 0,709 Євро замість належної 0,15%, що призвело до суттєвого збільшення плати за проїзд.

Беручи до уваги вказані данні, відповідно до ставок за проїзд великовагових транспортних засобів встановлених постановою КМУ від 27 червня 2007 року №879 розрахунок плати за проїзд становитиме:

(0,1 + 0,05 + 0,15) * 702 * 3 = 631,8 Євро, а не 2019,85 Євро, як вказано посадовими особами відповідача у розрахунку плати за проїзд.

Де 0,1 - коефіцієнт перевищення загальної маси транспортного засобу; 0,05 - коефіцієнт перевищення навантаження на одиничну вісь; 0,15 - коефіцієнт перевищення навантаження на строєну вісь; 702 - відстань у кілометрах, яку пройшов транспортний засіб; 3 - коефіцієнт збільшення плати за проїзд у зв'язку із перевищенням нормативу вагового параметру.

Таким чином, на думку суду посадовими особами Управління Державної служби України з безпеки на транспорті в Одеській області при виконанні покладених на них обов'язків не були дотримані вимоги чинного законодавства, які регулюють відносини у сфері великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак всупереч вимогам визначених ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідач не виконав обов'язку щодо доказування правомірності свого рішення, не надав суду жодного доказу на підтвердження правомірності винесення оскарженого розрахунку плати за проїзд, не забезпечив явку представників для відстоювання власного рішення, не надав заперечень на позовну заяву, а також не довів перед судом правомірність прийнятих рішень.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту серії ВН №01511181 від 16 травня 2017 року, складений Управлінням Укртрансбезпеки у Одеській області є протиправним та підлягає скасуванню, відтак адміністративний позов ТОВ "Т-Стиль" слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 86, 160-163, 254 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту серії ВН №01511181 від 16.05.2017 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Т-Стиль" 1600 (одна тисяча шістсот) грн. судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної служби України з безпеки на транспорті в Одеській області.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 03 липня 2017 року

Суддя