Справа № 305/1299/16-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

31 липня 2017 року м. Київ К/800/19141/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу Рахівської міської ради Закарпатської області на постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 13 лютого 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Рахівської міської ради Закарпатської області про стягнення середньої заробітної плати,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області з вказаним адміністративним позовом, в якому просив стягнути з Рахівської міської ради Закарпатської області середню заробітну плату за 6 місяців періоду працевлаштування після його звільнення з виборної посади.

Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 13 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року, позов задоволено: зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату, яку він одержував на посаді Рахівського міського голови Закарпатської області, за період шести місяців після звільнення з цієї посади.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, Рахівська міська рада Закарпатської області подала касаційну скаргу, в якій просила скасувати рішення попередніх судів та відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 14 червня 2017 року касаційна скарга, з урахуванням приписів статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, залишалася без руху в зв'язку з встановленням її недоліку із наданням строку для його усунення.

У встановлений судом строк відповідач виконав вимоги ухвали суду.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначав, що відповідач не виконав вимог статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», що призвело до порушення прав позивача на отримання середньої заробітної плати, які він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету, але не більше шести місяців.

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

Так, 4 березня 2016 року позивач звернувся до директора ТзОВ «ДУ МЕН» із заявою про намір повернутися на попереднє місце роботи, на яку отримав повідомлення від 7 березня 2016 року вих. №1 ТзОВ «ДУ МЕН» про відсутність можливості працевлаштувати позивача на займаній раніше посаді директора товариства, яку він обіймав з 7 лютого 2005 року по 11 квітня 2016 року до звільнення у зв'язку з переходом на іншу роботу (виборну посаду) згідно пунктом 5 статті 36 Кодексу законів про працю України. Також, цим же листом повідомлено, що в товаристві відсутні вакантні посади, які могли бути запропоновані позивачу.

Зважаючи на приписи зазначеної статті та встановивши, що ОСОБА_1 не мав можливості працевлаштуватись на попередній роботі, суди прийшли до висновку про наявність у нього права на збереження протягом шести місяців з моменту звільнення середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятих судами попередніх інстанцій рішень, а тому, з врахуванням наведених приписів пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Рахівської міської ради Закарпатської області на постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 13 лютого 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Рахівської міської ради Закарпатської області про стягнення середньої заробітної плати.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник