Справа № 2а-16510/12/2670
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

31 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача Загороднього М.Ф., Бортницької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_5 та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправним наказу та поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2017 року позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано протиправним і скасовано наказ Голови комісії з ліквідації Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України ОСОБА_6 від 31.10.2012 № 505-к "Про звільнення ОСОБА_5 за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, у зв'язку з ліквідацією Держфінпослуг". Зобов'язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг поновити з 02.11.2012 ОСОБА_5, яку було звільнено з посади заступника директора юридичного департаменту Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, на рівнозначній посаді у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Зобов'язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг нарахувати та виплатити ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.11.2012 по 18.05.2017 відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100. Допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_5 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць, що дорівнює 10168 грн. (десять тисяч сто шістдесят вісім гривень).

Відповідачем подано заяву про роз'яснення цього рішення, у якій заявник просив:

1. Роз'яснити Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг резолютивну частину постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 18.05.2017 р. по справі № 2а-16510/12/2670 в частині зобов'язання нарахувати та виплатити ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.11.2012 по 18.05.2017 відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, а саме:

- за рахунок яких коштів (бюджетних призначень, бюджетних асигнувань) передбачених Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» для фінансування Нацкомфінпослуг, комісія зобов'язана нарахувати та виплатити ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.11.2012 по 18.05.2017 відповідно до Порядку обчислення заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100;

- яка сума коштів підлягає стягненню (стягнена судом) з Нацкоміфінпослуг за період з 02.11.2012 по 18.05.2017 відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 на користь ОСОБА_5 постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 18.05.2017 по справі № 2а-16510/12/2670;

- відповідно до яких пунктів Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, Нацкоміфінпослуг зобов'язана здійснити нарахування та виплату ОСОБА_5 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 02.11.2012 по 18.05.2017;

- яка кількість робочих днів та яка заробітна плата за один день позивача застосована судом для розрахунку суми стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць, що дорівнює 10168,00грн.;

- чи включені до суми стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць, що дорівнює 10168,00 грн. сума прибуткового податку та обов'язкових платежів із цієї суми;

- яка кількість робочих днів та яка заробітна плата за один день позивача застосована судом для розрахунку основної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 02.11.2012 по 18.05.2017 на користь позивача у постанові Окружного адміністративного суду м.Києва від 18.05.2017 по справі № 2а-16510/12/2670.

2. Роз'яснити Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 18.05.2017 в справі № 2а-16510/12/2670 в частині поновлення з 02.11.2012 ОСОБА_5, яку було звільнено з посади заступника директора юридичного департаменту Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України на рівнозначній посаді у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, а саме:

- як поновити (відновити трудові правовідносини) ОСОБА_5, яку було звільнено з посади заступника директора юридичного департаменту Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України на рівнозначній посаді у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на державній службі, як особу, яка досягла 65- річного віку та не має права перебування на державній службі;

- як поновити (допустити до виконання посадових обов'язків державної служби) ОСОБА_5, яку було звільнено з посади заступника директора юридичного департаменту Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України на рівнозначній посаді у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на державній службі, як особу, яка досягла 65-річного віку та не має права перебування на державній службі;

- відповідно до якої норми законодавства позивачка, яка досягла 65-річного віку, має бути поновлена на рівнозначній посаді у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, враховуючи, що відповідно до ст. 83 Закону України «Про державну службу» досягнення державним службовцем 65-річного віку є підставою для припинення державної служби.

Ухвалою від 26 червня 2017 року судом частково задоволено заяву Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про роз'яснення судового рішення та роз'яснено, що виконання судового рішення в частині нарахування та виплати заробітної плати позивачу за час вимушеного прогулу за період з 02.11.2012 по 18.05.2017 повинно здійснюватися Державним казначейством України у відповідності із Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" за рахунок держави. Також судом роз'яснено, що стягненню з відповідача підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу, з урахуванням загальної кількості робочих днів за період 02.11.2012 р. по 18.08.2017 р. (42+252+252+252+250+92)=1140 (кількість днів вимушеного прогулу)*446,68 (середньоденний заробіток) у розмірі 509 215,20 грн. (п'ятсот дев'ять тисяч двісті п'ятнадцять) гривень 20 копійок, за вирахуванням всіх необхідних податків та зборів, отриманої допомоги по безробіттю.

У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

На вказану ухвалу сторонами подано апеляційні скарги.

Позивач у своїй апеляційній скарзі ставить питання про скасування зазначеної ухвали суду першої інстанції в частині зазначеного судом у резолютивній частині ухвали: «виконання судового рішення в частині нарахування та виплати заробітної плати позивачу за час вимушеного прогулу за період з 02.11.2012 р. по 18.05.2017 р. повинно здійснюватися Державним казначейством України у відповідності із Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" за рахунок держави». Апелянт вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Відповідач у поданій ним апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою роз'яснити постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2017 року у справі № 2а-16510/12/2670 відповідно до поданої заяви.

У судовому засіданні представники сторін власні апеляційні скарги підтримали та просили їх задовольнити.

Перевіряючи висновки суду про часткове задоволення заяви про роз'яснення судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту; подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Виходячи із системного тлумачення положень вказаної норми, роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

Вказана правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України від 23 травня 2017 року у справі 2а-3490/10/1870.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність роз'яснення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2017 року у частині визначення суми, яка підлягає стягненню на користь позивача на час вимушеного прогулу, з огляду на не зазначення судом цих відомостей у мотивувальній та резолютивній частині постанови.

Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України у разі винесення рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі за текстом - Порядок № 100).

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Згідно з пунктом 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.

Як правильно встановлено судом та підтверджується довідкою про середньомісячну заробітну плату від 21.01.2013 середньомісячна заробітна плата, яка розрахована відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, ОСОБА_5, що працювала в Державній комісії з регулювання ринків фінансових послуг України на посаді заступника директора департаменту становить 10 168,00 грн., в тому числі, за два останні місяці -вересень 2012 року - 10 459,77 грн. та жовтень 2012 року - 8 747,59 грн.

Таким чином, до суми стягнення середнього заробітку позивача за один місяць в сумі 10168,00 грн., включені два останні місяці її роботи: вересень та жовтень 2012 року.

Період вимушеного прогулу ОСОБА_5 становить з 02.11.2012 по 18.05.2017, що, як встановлено судом, складає 1140 робочих днів.

Також судом встановлено, що кількість фактично відпрацьованих позивачем робочих днів за два останні календарні місяці, що передували звільненню, становить 43 робочі дні (в тому числі, за вересень 2012 року - 20 днів, за жовтень 2012 року - 23 дні). Розмір заробітної плати, отриманої позивачем за ці два місяці становить 19207,36 грн. (в тому числі, у вересні 2012 року - 10 459,77 грн., у жовтні 2012 року - 8 747,59 грн.).

Отже, середньоденна заробітна плата позивача становить: 19 207,36 : 43 = 446,68 грн.

Таким чином, сума, яка підлягає стягненню на користь позивача за час вимушеного прогулу становить: 1140 (кількість днів вимушеного прогулу) х 446,68 (середньоденна з/п) = 509215 грн. 20 коп.

При цьому судом правильно зазначено, що вказана сума розрахована без урахування податку на доходи фізичних осіб та інших обов'язкових платежів, а також отриманої допомоги по безробіттю.

Чинним законодавством на суд не покладено обов'язку розраховувати суми податків, зборів, обов'язкових платежів та інших сум, які належить вирахувати з суми коштів, що підлягає стягненню за час вимушеного прогулу.

Відповідач стверджує, що наведений судом першої інстанції розрахунок є неправильним, проте, підтверджених доказами власних розрахунків, в обґрунтування своєї позиції, ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надав, тому колегія суддів не може визнати такі доводи обґрунтованими.

З цього приводу колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Водночас, в силу положень ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративному судочинстві тягар доказування правомірності своїх рішень та дій покладено саме на суб'єкта владних повноважень.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції у частині задоволення заяви відповідача про роз'яснення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2017 року щодо суми заробітку, яку належить стягнути на користь позивача за час вимушеного прогулу, таким чином, що «стягненню з відповідача підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу, з урахуванням загальної кількості робочих днів за період 02.11.2012 р. по 18.08.2017 р. (42+252+252+252+250+92)=1140 (кількість днів вимушеного прогулу)*446,68 (середньоденний заробіток) у розмірі 509 215,20 грн. (п'ятсот дев'ять тисяч двісті п'ятнадцять) гривень 20 копійок, за вирахуванням всіх необхідних податків та зборів, отриманої допомоги по безробіттю».

На думку колегії суддів, у такий спосіб, судом першої інстанції фактично роз'яснено відповідачеві, за його заявою: яка сума коштів підлягає нарахуванню та виплаті з Нацкоміфінпослуг за період з 02.11.2012 по 18.05.2017 відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 на користь ОСОБА_5 відповідно до постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 18.05.2017 по справі № 2а-16510/12/2670; відповідно до яких пунктів Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, Нацкоміфінпослуг зобов'язана здійснити нарахування та виплату ОСОБА_5 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 02.11.2012 по 18.05.2017; яка кількість робочих днів та яка заробітна плата за один день позивача застосована судом для розрахунку суми стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць, що дорівнює 10168,00грн.; чи включені до суми стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць, що дорівнює 10168,00 грн. сума прибуткового податку та обов'язкових платежів із цієї суми; яка кількість робочих днів та яка заробітна плата за один день позивача застосована судом для розрахунку основної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 02.11.2012 по 18.05.2017 на користь позивача у постанові Окружного адміністративного суду м.Києва від 18.05.2017 по справі № 2а-16510/12/2670.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що у решті вимог заявника про роз'яснення рішення суду слід відмовити, а саме щодо поставлених ним питань:

- за рахунок яких коштів (бюджетних призначень, бюджетних асигнувань) передбачених Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» для фінансування Нацкомфінпослуг, комісія зобов'язана нарахувати та виплатити ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.11.2012 по 18.05.2017 відповідно до Порядку обчислення заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100;

- як поновити (відновити трудові правовідносини) ОСОБА_5, яку було звільнено з посади заступника директора юридичного департаменту Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України на рівнозначній посаді у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на державній службі, як особу, яка досягла 65- річного віку та не має права перебування на державній службі;

- як поновити (допустити до виконання посадових обов'язків державної служби) ОСОБА_5, яку було звільнено з посади заступника директора юридичного департаменту Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України на рівнозначній посаді у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на державній службі, як особу, яка досягла 65-річного віку та не має права перебування на державній службі;

- відповідно до якої норми законодавства позивачка, яка досягла 65-річного віку має бути поновлена на рівнозначній посаді у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, враховуючи, що відповідно до ст. 83 Закону України «Про державну службу» досягнення державним службовцем 65-річного віку є підставою для припинення державної служби.

У даному випадку фактично відповідач просить роз'яснити порядок виконання судового рішення.

Колегія суддів з цього приводу звергає увагу на те, що за змістом статті 170 КАС України, суд може роз'яснити судове рішення у разі його незрозумілості, але не роз'яснює порядок його виконання.

Аналогічний висновок наведено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16 червня 2017 року (провадження К/800/17336/17)

Водночас наведені заявником обґрунтування жодним чином не свідчать про нечіткість, незрозумілість чи двозначність резолютивної частини постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2017 року, про роз'яснення якої наразі ставиться питання.

З урахуванням викладеного, доводи заявника у цій частині не свідчать про існування підстав для роз'яснення судового рішення у розумінні приписів статті 170 КАС України.

Таким чином, зазначення судом першої інстанції у резолютивній частині ухвали від 26 червня 2017 року, що «виконання судового рішення в частині нарахування та виплати заробітної плати позивачу за час вимушеного прогулу за період з 02.11.2012 р. по 18.05.2017 р. повинно здійснюватися Державним казначейством України у відповідності із Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" за рахунок держави», стосується саме порядку виконання рішення суду, а не його роз'яснення, як способу усунення неточностей, що суперечить положенням статті 170 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, ухвала суду - скасуванню у частині задоволення заяви Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та роз'яснення про те, що виконання судового рішення в частині нарахування та виплати заробітної плати позивачу за час вимушеного прогулу за період з 02.11.2012 по 18.05.2017 повинно здійснюватися Державним казначейством України у відповідності із Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" за рахунок держави - скасуванню та постановлення у цій частині нової ухвали про відмову у задоволенні заяви.

В іншій частині ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2017 року є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 200, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправним наказу та поновлення на роботі - задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2017 року - скасувати у частині задоволення заяви Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та роз'яснення про те, що виконання судового рішення в частині нарахування та виплати заробітної плати позивачу за час вимушеного прогулу за період з 02.11.2012 по 18.05.2017 повинно здійснюватися Державним казначейством України у відповідності із Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" за рахунок держави.

У задоволенні заяви Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про роз'яснення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2017 року у цій частині відмовити.

В іншій частині ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 3 серпня 2017 року.

.

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.