Справа № 812/417/17
Суддя: Ханова Раїса Федорівна
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шембелян В.С.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року справа №812/417/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

судді: Василенко Л.А.

Гайдара А.В.

розглянувши в порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області

на постанову Луганського окружного адміністративного суду

від 15 травня 2017 року

по адміністративній справі № 812/417/17

за позовом Управління Державної казначейської служби України у м. Луганську

до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області

про скасування рішення № 854/12-14-13-02/21 від 28.11.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної казначейської служби України у м. Луганську (далі - позивач) у березні 2017 року звернулось до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач, податковий орган) про визнання неправомірними дій відповідача та скасування рішення № 854/12-14-13-02/21 від 28.11.2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску (а.с.3-9).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року позовні вимоги задоволені, внаслідок чого, визнано скасовано рішення № 854/12-14-13-02/21 від 28.11.2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким застосовано штраф у сумі 18189,80 грн. за період з 21.08.2014 року до 24.02.2015 року, штраф у сумі 41730,94 грн. за період з 21.01.2015 року до 17.06.2015 року та нараховано пеню у розмірі 20966,89 грн. (0,1 % від суми недоїмки), всього на загальну суму 80887,63 грн. (а.с.89-93).

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.97-99).

Заявник апеляційної скарги, посилаючись на статті 1, 12, частину 2 статті 6, частини 8, 12 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VІ від 08.07.2010 року (далі Закон № 2464-VІ), наголошує про обов'язок позивача до 20-го числа місяця, наступного за звітним сплачувати єдиний внесок. Крім того, відповідач зазначає, що складання рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (несвоєчасну сплату) єдиного соціального внеску є обов'язком контролюючих органів.

Податкова інспекція наголошує, що позивачем на виконання вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 року (далі Закон № 1669-VII) не надано до податкового органу ні заяви про звільнення від відповідальності, пені та штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов'язань, ні сертифікату ТПП України. Відповідач вважає, що саме по собі включення того чи іншого населеного пункту до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, не є безумовною підставою для невиконання чи виконання не в повному обсязі платниками єдиного внеску своїх обов'язків, передбачених частиною 2 статті 6 Закону України № 2464-VІ.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

На адресу суду апеляційної інстанції 31 липня 2017 року від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, які долучені до матеріалів справи. Крім іншого, позивач просив розглянути справу без його участі, дане клопотання задоволено судом.

За приписами пункту 1 та пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач, УДКС у м. Луганську Луганської області, є юридичною особою, знаходиться на обліку в ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області з 25.12.2014 р. та є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Місцезнаходжння УДКС у м. Луганську Луганської області: м. Сєвєродонецьк, Луганська область, вул. Науки, буд. 5 (а.с.85-86).

Рішенням ДПІ у м. Сєвєродонецьку № 854/12-14-13-02/21 від 28.11.2016 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, УДКС у м. Луганську Луганської області застосовано штраф у сумі 18189,80 грн. за період з 21.08.2014 р. до 24.02.2015 р., штраф у розмірі 41730,94 грн. за період з 21.01.2015 р. до 17.06.2015 р. та нараховано пеню у розмірі 20966,89 грн. (0,1% від суми недоїмки), всього на загальну суму 80887,63 грн. (а.с.42).

Позивач отримав сертифікат Торгово-промислової палати щодо настання обставин непереборної сили, які унеможливлюють сплату ним єдиного соціального внеску в період з липня 2014 року по листопад 2014 року відповідно до п. 100.4 - п. 100.5 ст.100 ПК України. За сертифікатом № 6498 від 13.07.2016 р. встановлено місцезнаходження позивача до 25.12.2014 р. було м. Луганськ, з 25.12.2014 - м. Сєвєродонецьк Луганської області, з 25.12.2014 р. факт перебування на обліку в ДПІ м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області, з 23.12.2011 в ДПІ Артемівського району м. Луганська (а.с.31).

Спірним питанням у даній справі є правомірність прийняття відповідачем рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону № 2464-VІ, зокрема частиною восьмою зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Абзацем першим частини 2 статті 25 Закону № 2464-VІ визначено, що її положення поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VІ, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (в редакціях Закону до 28.12.2014 року - у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум).

Закон № 1669-VII, який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає серед іншого тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону №2464-VІ, а саме підпункт б) розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" було доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13.03.2015 року) такого змісту:

"9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

З огляду на дію зазначеної норми позивач звільняється від відповідальності, штрафних та фінансових санкцій, передбачених Законом № 2464-VІ за невиконання обов'язків платника єдиного внеску.

Колегія суддів звертає увагу відповідача на той факт, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону.

Місто Сєвєродонецьк Луганської області, на території якого розташована Державна податкова інспекція у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області входить до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратив чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р.

Крім того, відповідно до статті 10 Закону № 1669-VII протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Як зазначено вище, у позивача наявний сертифікат ТПП № 6498 від 13.07.2016 р., яким засвідчений період обставин непереборної сили, які унеможливлюють сплату позивачем єдиного соціального внеску з 10 липня 2014 року по 24 грудня 2014 року відповідно до п. 100.4 - п. 100.5 ст.100 ПК України.

Отже, наявність у позивача сертифікату ТПП України підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що є підставою для звільнення його від відповідальності за неналежне виконання податкових зобов'язань, зокрема, від застосування штрафних санкцій та пені з боку податкових органів у визначений в сертифікаті період.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив постанову із дотриманням норм матеріального та процесуального права, вищенаведені норми та висновки суду спростовують доводи апеляційної скарги, внаслідок чого відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись статтями 11, 24, 94, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі № 812/417/17 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі № 812/417/17 залишити без змін.

Ухвала постановлена та підписана 01 серпня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя : Р.Ф. Ханова

Судді: Л.А. Василенко

А.В. Гайдар