Справа № 712/7846/17
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/7846/17
Провадження № 2-а/712/602/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді Романенко В.А.

при секретарі Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Черкаси, Інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Черкаси Мартиненко Наталії Валеріївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Черкаси, Інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Черкаси Мартиненко Наталії Валеріївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що 19 червня 2017 року поліцейським роти № 3 батальйону УПП в м.Черкаси лейтенантом поліції Мартиненко Наталією Валеріївною було винесено постанову серія АР № 093377 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн.

Відповідно до змісту постанови, поліцейською зазначено, що нібито ОСОБА_1 19 червня 2017 року о 00.40 годині у м.Черкаси по вул. Молоткова - 59 керував ТЗ без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху.

Проте, погодитись з вчиненням такого правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП неможливо виходячи з наступного, а дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав:

Поліцейська Мартиненко Н.В. не дотрималася положень закону та розглянула справу на місці зупинки транспортного засобу.

Окрім того, керування автомашиною Мерседес - Бенц д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не здійснювалось, дана автомашина не зупинялась поліцейським, а ОСОБА_1 знаходився на

тротуарі поблизу автомашини, до якої немає жодного відношення, оскільки нею не керував, а водій даної автомашини залишив її на обочину вулиці, і при складанні адміністративного протоколу щодо ОСОБА_1 вийшов з під'їзду будинку та поїхав у своїх справах, на що зовсім не звернуто увагу поліцейською.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, поліцейська Мартиненко Н.В. позбавила ОСОБА_1 можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі.

Крім того, поліцейська Мартиненко Н.В. проігнорувала вимоги ч. 2 ст. ЗЗ КУпАП, а розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Після висловлення звинувачень, поліцейська Мартиненко Н.В. пішла до свого патрульного автомобілю, де винесла постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, а тому своїми діями поліцейська Мартиненко Н.В. грубо порушила вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Таким чином, були допущені такі порушення: відповідач Мартиненко Н.В. незаконно розглянула справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі; відповідач Мартиненко Н.В. позбавила позивача ОСОБА_1 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП; відповідач Мартиненко Н.В. порушила вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорувала порядок встановлений ст.ст. 278,279 КУпАП.

Була порушена процедура розгляду адміністративної справи, а тому також відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом Мерседес - Бенц д.н.з. НОМЕР_1, а знаходився на тротуарі.

Просить суд скасувати постанову поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Черкаси лейтенанта поліції Мартиненко Наталії Валеріївни серії АР № 093377 від 19 червня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник управління патрульної поліції у м. Черкаси в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у запереченнях, які приєднані до матеріалів справи.

Відповідач Мартиненко Н.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що вона діяла у межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, оглянувши відеозапис, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 093377 від 19.06.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes Bens С 180, номерний знак НОМЕР_1, 19.06.2017 року о 04 год. 00 хв. в м. Черкаси, по вул. Молоткова, 59 водій керував ТЗ без посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив п. 2.1а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КпАП України.

На підставі даних фактів інспектор роти № 3 батальйону УПП в м. Черкаси лейтенант поліції Мартиненко Наталія Валеріївна винесла постанову, якою притягнула позивача за вчинене адміністративне правопорушення до відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Підпункт 2.1а Правил дорожнього руху передбачає, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог Закону, щодо обов'язку доказування правомірності своїх дій з приводу винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення не надано суду жодних доказів.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Суд зазначає, що згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Допитаний свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він заступив на службу. Їм поступила інформація про те, що водій автомобіля Mercedes Bens керує транспортним засобом в стані сп'яніння. Вони виявили даний автомобіль та рухалися за ним, вимкнувши маячки, однак автомобіль Mercedes Bens повернув у двори. Коли вони зупинилися, то помітили, що з автомобіля вийшло п'ять чоловіків які почали рухатися до будинку. Вони до них підійшли, потім почали спілкуватися з чоловіком, який виходив з автомобіля зі сторони водія. Даний чоловік називався різними іменами, вказував що він не був водієм автомобіля, документів у нього не має. Потім було прийнято рішення доставити його до Черкаського міського відділу поліції для встановлення особи та притягнення даної особи до адміністративної відповідальності. При встановленні особи вдалося вияснити, що ОСОБА_1 являється діючим працівником поліції.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що в ніч з 18 червня на 19 червня 2017 року він відпочивав з друзями в центрі міста. Потім вони викликали свого знайомого, який приїхав і їх забрав. В автомобілі їх було п'ять чоловік, ОСОБА_1 сидів на задньому сидінні за сидінням пасажира. Коли приїхали, всі вийшли з автомобіля. Автомобілем керував Євгеній, який після того як вийшли з автомобіля направився до себе додому, а вони направилися до лавочки де сиділи їх друзі. Потім під'їхала патрульна машина, та патрульні почали стверджувати, що ОСОБА_1 сидів за кермом автомобіля. В цей час з будинку вийшов водій, який сів в машину і поїхав. Потім ОСОБА_1 забрали патрульні. Ніяких пояснень, показів з них працівники поліції не відбирали.

ОСОБА_6, який був допитаний в судовому засіданні, пояснив, що 19 червня 2017 року вони під'їхали до двору, вийшли з автомобіля та зустрілися зі своїми друзями. А коли підходили до лавки, побачили що біля автомобіля Mercedes Bens зупинилася патрульна машина. Поліцейські підійшли до них і почали стверджувати, що хтось з них був за кермом автомобіля Mercedes Bens. За його словами, в автомобілі сиділо п'ять чоловіків, за кермом був тверезий водій. ОСОБА_1 сидів на задньому сидінні автомобіля зі сторони пасажира. За кермом був Євгеній. При з'ясуванні з поліцейськими хто сидів за кермом ОСОБА_1 був активніший. ОСОБА_1 потім зателефонував на 102, та пояснив ситуацію. Потім приїхала інша патрульна машина, яка погодилась з патрульними які були, та забрали ОСОБА_1

В судовому засіданні був оглянутий відеозапис з якого вбачається, що патрульний автомобіль зупинився біля автомобіля Mercedes Bens в той момент, коли з нього вийшов водій та пасажири, а тому побачити чи зрозуміти хто саме керував автомобілем Mercedes Bens в даний момент не було можливості. Патрульні підійшли до компанії, яка складалася з п'яти молодих чоловіків, та знаходилася у дворі будинку з метою з'ясування, хто саме являється водієм автомобіля Mercedes Bens. Спочатку патрульний звернувся з питанням хто є водієм автомобіля до одного хлопця, потім до іншого. Поліцейські підійшли до ОСОБА_1 та запропонували пред'явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс загальнообов'язкового страхування, на що останній повідомив що він не являється водієм автомобіля Mercedes Bens і документів у нього не має. Потім ОСОБА_1 був доставлений до Черкаського міського відділу поліції для встановлення особи.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що поліцейськими достовірно не встановлена особа, яка керувала автомобілем Mercedes Bens. Крім того, не були допитані свідки, які були присутні при даній події.

Отже, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не містить достатніх доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху України про які йдеться в постанові, тому суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення складена інспектором роти № 3 батальйону УПП в м. Черкаси лейтенантом поліції Мартиненко Наталією Валеріївною не може оцінюватися судом в розумінні ст. 70 КАС України у якості належних допустимих доказів, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП України.

Крім того з постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 гривень, однак відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП у твердій грошові сумі не передбачена.

Суд зазначає, що відповідачем по справі не було надано доказів на підтвердження встановленого за допомогою технічного приладу адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому суд вважає, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням встановленого законодавством порядку, а тому такі дії відповідача є протиправними, а постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що оспорювану постанову не можна визнати обґрунтованою та такою, що прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 14?, 122, 245, 258, 268, 283, 289 КпАП України, ст. ст. 6-14, 71, 99, 128, 158-163,1712 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 19.06.2017 року серії АР № 093377 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена через суд першої інстанції до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Головуючий: