Справа № 823/696/17
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/696/17 Головуючий у 1-й інстанції: Тимошенко В.П. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

02 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії залишено без розгляду на підставі ст.ст.99, 100 КАС України.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм процесуального права і направити справу для продовження розгляду судом першої інстанції. Свої вимоги апелянт обґрунтовує наявністю поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, оскільки у зазначений період позивач перебував на лікуванні.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, приймаючи ухвалу про залишення без розгляду позову ОСОБА_2, дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази для підтвердження того, що пропуск строку для звернення до суду відбувся з поважних причин, а тому наявні передбачені ст.ст.100, 155 КАС України підстави для залишення позову без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо залишення позову без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст.99 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, листом ГУ Національної поліції в Черкаській області від 23 березня 2017 року №322/31/01-17 позивача повідомлено про складання відповідних актів за формами Н-5* та НТ* за наслідком розслідування нещасного випадку, що стався 06 жовтня 2016 року з позивачем.

Вважаючи, що вказані акти є протиправними, позивач 03 травня 2017 року звернувся з даним позовом до Черкаського окружного адміністративного суду, в якому просив визнати протиправними та скасувати акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 06 жовтня 2016 року о 05.30 годин, складеного за формою Н-5* від 22 листопада 2016 року Головного управління Національної поліції в Черкаській області, та акт №1 про нещасний випадок невиробничого характеру, складений за формою НТ* від 23 грудня 2016 року Головного управління Національної поліції в Черкаській області, а також зобов'язати відповідача провести повторне службове розслідування по факту нещасного випадку, який мав місце 06 жовтня 2016 року у приміщенні Уманського відділу поліції ГУНП.

Суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду, виходив з того, що позивачем пропущено встановлений ч.3 ст.99 КАС України місячний строк звернення до адміністративного суду, а судом не встановлено підстав для визнання причин пропуску такого строку поважними.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що у періоди з 28 березня 2017 року по 07 квітня 2017 року та з 26 квітня 2017 року по 11 травня 2017 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується наявними в матеріалах справи випискою №592/360 та довідкою №118 лікарні (з поліклінікою) ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області», а також випискою №04077 та довідкою №54 КЗ «ЧОЛ Черкаської обласної ради».

Проте, суд першої інстанції не встановив наявність поважних причин пропуску позивачем встановленого ст.99 КАС України строку звернення до адміністративного суду, та висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання причин пропуску такого строку поважними є помилковими.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Право громадянина на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки процесуальним законодавством передбачено можливість визнання судом причини пропуску таких строків поважними і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Крім того, відповідно до прецедентного права Європейського Суду право на доступ є одним з аспектів права на суд, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні. Тим не менше, ці обмеження не повинні обмежувати або зменшити доступ людини таким чином або в такій мірі, що сама суть права знеціниться; такі обмеження не будуть сумісні положеннями Конвенції, якщо вони не переслідують законну мету або якщо немає розумної пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Перес де Рада Каванілес проти Іспанії).

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Белле проти Франції Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, спрямовану на ефективний доступ особи до суду для захисту її порушеного права, приймаючи до уваги обґрунтування пропущення позивачем строку звернення до суду за захистом своїх прав, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності поважних причин пропуску строку звернення ОСОБА_2 до адміністративного суду, що свідчить про відсутність передбачених ст.ст.99, 100 КАС України підстав для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення питання, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 204, 205, 206, 211, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 07 серпня 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Мельничук В.П.

Лічевецький І.О.