Справа № 817/220/17
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року 12 год. 55 хв. РівнеСправа № 817/220/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Недашківської К.М., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Житлово-комунального підприємства «Покровське» до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправним та скасування вимог припису.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Житлово-комунального підприємства «Покровське» (далі іменується - позивач) до Управління Держпраці у Рівненській області (далі іменується - відповідач) про визнання протиправним та скасування вимог припису відповідача №01/П/04-14/01А від 24.01.2017.

Ухвалою судді від 06.03.2017 провадження в адміністративній справі відкрито, ухвалою суду від 06.03.2017 справу призначено до судового розгляду.

У позовній заяві позивач зазначив, що відповідачем невірно застосовано положення законодавства, що регулює питання здійснення компенсації, виплати заробітної плати та відпускних. Як вказав позивач, працівнику ОСОБА_1 заробітна плата виплачувалася не рідше двох разів на місяць. Щодо виплати відпускних за три дні до початку відпустки, то працедавець вважає, що ОСОБА_1 жодного разу не брала відпустку за весь час в повному обсязі, тому виплата відпускних не повинна відбуватися за три дні до початку відпустки. Таким чином, у зв'язку з цим позивач вважає, що підприємством не було допущено порушення вимог статті 15 КЗпП, частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» та статті 21 Закону України «Про відпустки». Відтак, відсутні підстави для винесення припису. Тому, Житлово-комунальне підприємство «Покровське» просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач адміністративний позов не визнає, подав заперечення проти позову, де вказав, що заробітна плата працівнику ОСОБА_1 була виплачена із порушенням строків. Крім того, заробітна плата за весь час щорічної відпустки була виплачена цьому працівнику пізніше ніж за три дні до початку відпустки, а компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги, не проводилася. Як зазначає Управління Держпраці у Рівненській області, в порушення вимог статті 44 КЗпП України позивач працівнику ОСОБА_1 при звільненні за пунктом 3 статті 38 КЗпП України не нарахував та не виплатив вихідну допомогу, що передбачена колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Тому, відповідач вважає прийняття припису правомірним, обґрунтованим, відтак, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі.

В судове засідання прибув представник відповідача - Кокіль І.П.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Керуючись частиною четвертою статті 122 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження, на підставі наявних у матеріалах справи належних і допустимих доказів, зміст і обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

На підставі частини 6 статті 12 та статті 41 КАС України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

У період з 17.01.2017 по 24.01.2017 головним державним інспектором Управління Держпраці у Рівненській області на підставі наказу від 16.01.2017 №12 та направлення на перевірку від 16.01.2017 №18-Н/01-26 проведена позапланова перевірка додержання Житлово-комунальним підприємством «Покровське» законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за наслідками якої складено акт №01А/04-14 (а.с. 3-6).

Перевіркою встановлено порушення, зокрема, вимог статей 44, 115 КЗпП України, частини першої статей 24 та 34 Закону України «Про оплату праці» та статті 21 Закону України «Про відпустки».

На підставі висновків акту перевірки Управлінням Держпраці у Рівненській області винесений припис №01П/04-14/01А від 24.01.2017 про недопущення в подальшому порушення вимог частини 1, 2, 4 статті 115 Кодексу законів про працю України, частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» та статті 21 Закону України «Про відпустки»; про вжиття заходів щодо усунення порушення вимог статті 34 Закону України «Про оплату праці» та статті 44 Кодексу законів про працю України (а.с.7-8).

Контролюючим органом прийнята постанова від 14.02.2017 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №000020, згідно з якою до підприємства на підставі абзацу 8 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України застосовано штраф у розмірі 3200 грн.

Не погодившись з висновками акту перевірки та з приписом, позивач звернувся до суду з позовом.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення - припису, на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

Управління Держпраці у Рівненській області відповідно до Положення, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 04.02.2016 №8, є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Державна служба України з питань праці (Держпраці) - центральний орган виконавчої влади України, утворений відповідно до вимог постановою Кабінету Міністрів від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», в результаті реорганізації шляхом злиття Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки та Державної інспекції з питань праці, а також передачі Держсанепідслужбою функцій з реалізації державної політики у сфері гігієни праці та дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 Положення передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Положенням визначено, що органи Держпраці відповідно до покладених на них завдань здійснюють, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю; державний нагляд та контроль за додержанням вимог законодавства про зайнятість населення з питань дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи.

Тобто, відповідач є повноважним органом, який забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю на території Рівненської області.

Позапланова перевірка посадовою особою Управління Держпраці у Рівненській області здійснена на підставі Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 №390, за зверненням громадянки ОСОБА_1, яка працювала у ЖКП «Покровське».

Щодо суті порушень, виявлених під час перевірки, то судом встановлено наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Стаття 24 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР передбачає, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Крім того, колективним договором між адміністрацією ЖКП «Покровське» та профспілковим комітетом, схваленим на загальних зборах трудового колективу 31.07.2014 протокол №170, зокрема пунктом 5.13 регламентовано, що заробітна плата виплачується двічі на місяць 7 та 22 числа.

Однак, при перевірці відповідачем встановлено, що заробітна плата ОСОБА_1 в квітні, травні, червні, серпні, вересні та жовтні 2016 року виплачувалася з порушенням вимог, встановлених наведеними вище нормами та положеннями колективного договору.

Крім того, працедавцем - ЖКП «Покровське» не було дотримано положень частини четвертої статті 115 КЗпП України та статті 21 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 №504/96-ВР, якими передбачено, що заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Так, заробітна плата за час щорічної відпустки виплачувалася працівниці ОСОБА_1 з порушенням строків, встановлених законодавством, що підтверджується дослідженими під час перевірки наказами на відпустки та журналами-ордерами розрахунку заробітної плати.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Перевіркою, проведеною Управлінням Держпраці у Рівненській області встановлено, що заробітна плата ОСОБА_1 виплачувалася частково без врахування компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати. Доказів на спростування даного факту позивач суду не надав.

Перевіркою встановлено, що позивач здійснив порушення і статті 44 КЗпП України, згідно з якою при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 була звільнена на підставі пункту 3 статті 38 КЗпП України, однак вихідної допомоги не отримала.

Таким чином, з врахуванням встановлених перевіркою порушень, суд дійшов висновку, що оскаржуваний припис № 01П/04-14/01А від 24.01.2017 Управлінням Держпраці у Рівненській області винесений обґрунтовано та правомірно, на підставі пункту 7 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 №390, яким передбачено, що у разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

При цьому, суд зазначає, що розмір штрафу, накладеного на підприємство на підставі постанови від 14.02.2017 №000020, сплачений позивачем на підставі платіжного доручення №3260 від 23.03.2017.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оцінюючи оскаржуваний припис відповідача на відповідність його вимогам частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що таке рішення суб'єкта владних повноважень прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Згідно з статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - залишити без задоволення.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя К.М. Недашківська