Справа № 812/935/17
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 серпня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/935/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Басової Н.М.

при секретарі судового засідання: Дюкаревій М.І.

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Горбенка Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 (далі Позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (далі Відповідач), в якому просив визнати неправомірними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії щодо відмови в призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв'язку із втратою працездатності при встановленні інвалідності та зобов'язати Відповідача розглянути його заяву (рапорт) від 04.05.2017 про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності згідно Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 та передати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати грошової допомоги для прийняття рішення.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію", а також п.3 Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі Порядок №850) має право на отримання одноразової грошової допомоги, як інвалід 3 групи, у зв'язку із проходженням служби в органах внутрішніх справ та 04.05.2017 звернувся із відповідною заявою (рапортом) до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області. Проте, 11.05.2017 листом № 82 йому направлено відповідь про відмову в виплаті допомоги.

Вважає такі дії протиправними, оскільки вказаним Порядком №850 закріплені повноваження керівника органу внутрішніх справ, в якому проходив службу працівник міліції, лише щодо направлення до МВС висновку щодо виплати грошової допомоги. Інших повноважень в нього немає. Вирішення питання щодо виплати або невиплати вказаної допомоги згідно п.9 Порядку №850 відноситься виключно до компетенції МВС України (а.с.2-5).

В судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що у ГУМВС України в Луганській області не було підстав щодо складання висновку про виплату грошової допомоги Позивачу, так як у останнього відсутні визначені Порядком №850 випадки, за яких допомога призначається та виплачується, а тому їх дії є правомірними (а.с.38-40).

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов до висновку про задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 в період з 22.10.1993 по 26.03.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ МВС України. 26.03.2015 наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області №105 о/с позивач був звільнений у запас ЗС України з посади заступника начальника слідчого відділу Сєвєродонецького міського відділу у званні майора міліції за п.64 «є» (за порушення дисципліни).

Вказані обставини підтверджуються копією вказаного наказу від 26.03.2015 №105 о/с та записами в дублікаті трудової книжки ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 (а.с.15,46). Оригінал дублікату був оглянутись судом у судовому засіданні.

З 10.02.2016 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності у зв'язку з загальним захворюванням, що підтверджується копією Виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААА №441501 (а.с.14).

03.02.2017 Військово-лікарською комісією встановлено причинний зв'язок захворювання позивача пов'язано з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується копією Свідоцтва про хворобу №170 від 03.02.2017, оригінал якого був оглянутий судом в засіданні (а.с.12).

04.05.2017 ОСОБА_1 подав заяву (рапорт) та відповідні документи до Голови ліквідаційної комісії УМВС України у Луганській області з проханням провести виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з тим, що йому встановлена ІІІ група інвалідності, яка настала внаслідок захворювання яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.6,7).

11.05.2017 за №82 ліквідаційною комісією УМВС України у Луганській області ОСОБА_1 надіслано відповідь, згідно якої останньому повернуті матеріали як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Свою відповідь відповідач аргументував тим, що при первинному огляді МСЕК з 31.03.2016 позивачу установлено ІІІ групу інвалідності, яка не пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності внаслідок захворювання не передбачена п.п.3 п.3 Порядку №850 і не дає право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги (а.с.6).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи дії відповідача на відповідність вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України суд виходить з наступного.

Так, частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ було передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Отже, ст.23 Закону України "Про міліцію" передбачено, що право на одноразову грошову допомогу у працівника міліції виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою від 21.10.2015 року №850 затвердив "Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції". Вказана постанова є діючою на час виникнення спірних правовідносин і на день розгляду справи.

Оскільки позивачу була встановлена ІІІ група інвалідності з 10.02.2016, а Військово-лікарською комісією 03.02.2017 встановлено причинний зв'язок захворювання пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, то в даному випадку позивач набув права на звернення за місцем служби з заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №850.

Пунктом 7 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно п.8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції:

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу;

витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Пунктом 9 Порядку №850 встановлено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Аналіз зазначених норм Порядку №850 дає підстави для висновку, що повноваження на прийняття рішення про призначення чи про відмову в призначенні одноразової допомоги є виключною компетенцією Міністерства внутрішніх справ України, а на орган внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, покладено обов'язок по проведенню відповідних процедурних дій по оформленню відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС) розпорядниками нижчої ланки.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою з усіма необхідними документами, передбаченими Порядком №850 (а.с.7,8).

Проте, листом від 11.05.2017 за № 82 ліквідаційною комісією УМВС України у Луганській області відмовлено у виплаті одноразової допомоги, а матеріали повернуті як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства (а.с.6).

Отже, розгляд заяви позивача відбувся з порушенням Порядку №850, оскільки відповідач не звертався ні з документами, ні з висновком до МВС щодо виплати грошової допомоги позивачу, і відповідно будь-яке рішення з даного питання Міністерством внутрішніх справ України не приймалося.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач діяв не у спосіб та не в порядку, що визначені чинним законодавством, відтак його дії є протиправними, у зв'язку з цим позовні вимоги щодо визнання дій протиправними підлягають задоволенню.

Доводи відповідача про правомірність його дій не знайшли свого підтвердження при розгляді справи по суті.

Поновленням порушених прав позивача має бути повторний розгляд заяви (рапорту) від 04.05.2017 ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності згідно п.8 Порядку №850.

Як вже зазначалось раніше вказаним пунктом передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Оскільки в самій нормі зазначено порядок виконання саме подачу висновку в МВС, тому в даному випадку жодним чином не відбудеться втручання з боку суду в дискреційні повноваження відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про те, що вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача повторно розглянути його заяву (рапорт) від 04.05.2017 про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності згідно Порядку №850 та подати висновок до Міністерства внутрішніх справ України щодо виплати грошової допомоги є також обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат судом не здійснюється, оскільки позивач є учасником бойових дій і відповідно до п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2,69,86, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку із втратою працездатності при встановленні інвалідності.

Зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії повторно розглянути заяву (рапорт) від 04.05.2017 ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності згідно п.8 Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 та подати висновок до Міністерства внутрішніх справ України щодо виплати грошової допомоги.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 08 серпня 2017 року.

Суддя Н.М. Басова