Справа № 826/3281/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 липня 2017 року № 826/3281/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ПМПлюс»
до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМПлюс» (надалі - Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - Відповідач), в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту Товариства в інформаційних базах даних Державної фіскальної служби в т.ч. і АІС «Податковий блок» на підставі акта перевірки від 14 серпня 2014 року № 4114/26-56-22-01-03/33547920 «Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПМПлюс» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Велс Сервіс» (), ТОВ «Вербена-Н» (), ТОВ «Денекс» (), ТОВ «Рейнарз ЛТД» () за період з 01 січня 2013 року по 31 березня 2014 року»; зобов'язати відповідача відновити (відобразити) показники податкової звітності Товариства в електронній базі даних Державної фіскальної служби в т.ч. і АІС «Податковий блок» на підставі акта перевірки від 14 серпня 2014 року № 4114/26-56-22-01-03/33547920 суми податкового кредиту та податкових зобов'язань, які ТОВ «ПМПлюс» зазначило у податкових деклараціях за період з 01 січня 2013 року по 31 березня 2014 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2015 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Інспекції щодо проведення 14 серпня 2014 року документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Велс Сервіс» (), ТОВ «Вербена-Н» (), ТОВ «Денекс» (), ТОВ «Рейнарз ЛТД» () за період з 01 січня 2013 року по 31 березня 2014 року на підставі пункту 78.1.11 Податкового кодексу України; в решті позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року, апеляційні скарги Інспекції та Товариства задоволено частково: постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2015 року скасовано; прийнято нове рішення, яким позов Товариства задоволено; визнано протиправними дії відповідача щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту Товариства в інформаційних базах даних Державної фіскальної служби в т.ч. і АІС «Податковий блок» на підставі акта перевірки від 14 серпня 2014 року № 4114/26-56-22-01-03/33547920; зобов'язано відповідача відновити (відобразити) показники податкової звітності Товариства в електронній базі даних Державної фіскальної служби в т.ч. і АІС «Податковий блок» на підставі акта перевірки від 14 серпня 2014 року № 4114/26-56-22-01-03/33547920 суми податкового кредиту та податкових зобов'язань, які Товариство зазначило у податкових деклараціях за період з 01 січня 2013 року по 31 березня 2014 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду Украйни від 08 червня 2016 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року скасовано і направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що дії контролюючого органу по коригуванню податкових зобов'язань та податкового кредиту ТОВ «ПМПлюс» в АІС «Податковий блок» в розрізі контрагентів є протиправними, оскільки відображення таких відомостей з урахуванням того, що такі відомості повинні співпадати з показниками у податкових деклараціях платника податку, фактично формує податкові зобов'язання на майбутнє, а отже сприччняє реальні зміни майнового стану такого платника. Тому захистом прав та інтересів платника податків є відновлення в базі АІС «Податковий блок» таких показників податкового кредиту та податкових зобов'язань, які задекларував платник податків в податкових деклараціях.

Відповідач проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, з підстав викладених в письмових запереченнях.

Справа розглянуту в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч.4 ст.122 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, податковий орган отримав постанову слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Волинській області про призначення зустрічної звірки щодо здійснення фінансово-господарських взаємовідносин та взаєморозрахунків ТОВ «ПМПлюс» (, 04176, м.Київ, вул. Електриків буд. 23) та ТОВ «Велс Сервіс» (, м. Київ, вул. Дорогожицька, 1) за період з 01.01.2013 року по 01.03.2014 року, проведення якої доручено ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві.

Відповідачем на підставі пп.78.1.1, 78.1.11 пп.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, 29.07.2014 року прийнято наказ № 887 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПМПлюс» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Велс Сервіс» (), ТОВ «Вербена-Н» (), ТОВ «Денекс» (), ТОВ «Рейнарз ЛТД» () за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року.

Наказом № 899 від 05.08.2014 року ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м.Києві продовжено термін проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПМПлюс» () на 2 робочих дні з 06.08.2014 року по 07.08.2014 року.

Направлення на перевірку від 30.07.2014 року №832, копії наказів від 29.07.2014 року №887 та від 05.08.2014 року №889 вручено керівнику ТОВ «ПМПлюс» ОСОБА_2 (а.с.110, 111 Т.1).

Співробітниками ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м.Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ПМПлюс» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Велс Сервіс» (), ТОВ «Вербена-Н» (), ТОВ «Денекс» (), ТОВ «Рейнарз ЛТД» () за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року.

За результатом перевірки складено Акт перевірки від 14.08.2014 року № 4114/26-56-22-01-03/33547920 (надалі - Акт перевірки).

В Акті перевірки встановлено наступні порушення: п.135.1, п.135.2, пп.135.4.1 п.135.4 ст.135, п.137.1, 137.4 ст.137 Податкового кодексу України; перевіркою встановлено відсутність реального здійснення господарських операцій при формуванні доходів ТОВ «ПМПлюс» () з ТОВ «Епіцентр К» за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року на суму 27197935 грн.; п.138.1.1 п.138.1 п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України, перевіркою встановлено відсутність реального здійснення господарських операцій при формуванні витрат ТОВ «ПМПлюс» та ТОВ «Велс Сервіс» (), ТОВ «Вербена-Н» (), ТОВ «Денекс» (), ТОВ «Рейнарз ЛТД» () за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року на суму витрат 18797406 грн.; п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п 188.1 ст. 188. п 201.1 пп. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, перевіркою встановлено відсутність реального здійсненні господарських операцій при формуванні податкових зобов'язань ТОВ «ПМ Плюс» () з ТОВ «Епіцентр К» () в період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року на суму ПДВ 6800122 грн; п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, перевіркою встановлено відсутність реального здійснення господарських операцій при формуванні податкового кредиту ТОВ «ПМПлюс» з ТОВ «Велс Сервіс» (), ТОВ «Вербена-Н» (), ТОВ «Денекс» (), ТОВ «Рейнарз ЛТД» () за період з 01.01.2013 року по 31 03 2014 року на суму - 3755743 грн.

Як свідчать матеріали справи, на підставі даного акту позивачем було внесено зміни до інформаційних базах даних Державної фіскальної служби, в тому числі аналітично-інформаційної системи «Податковий блок».

Не погоджуючись з коригуванням податкових зобов'язань та податкового кредиту, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Як вбачається з Ухвалою Вищого адміністративного суду Украйни від 08 червня 2016 року, що при новому розгляді справи судам слід встановити обставини дотримання Позивачем строків звернення до суду з позовом, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, належним чином їх оцінити, вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

В частині позовних вимог щодо в частині визнання протиправними дії відповідача щодо коригування податкових показників та їх відновлення, Суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами по справі, що 29.07.2014 року Відповідачем, на підставі пп.78.1.1, 78.1.11 пп.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, прийнято наказ № 887 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПМПлюс» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Велс Сервіс» (), ТОВ «Вербена-Н» (), ТОВ «Денекс» (), ТОВ «Рейнарз ЛТД» () за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року.

Наказом № 899 від 05.08.2014 року ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м.Києві продовжено термін проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПМПлюс» () на 2 робочих дні з 06.08.2014 року по 07.08.2014 року.

Направлення на перевірку від 30.07.2014 року №832, копії наказів від 29.07.2014 року №887 та від 05.08.2014 року №889 вручено керівнику ТОВ «ПМПлюс» ОСОБА_2 (а.с.110, 111 Т.1).

Згідно п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Крім того, за змістом пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення документальної виїзної перевірки за наявності підстав для її проведення, визначених цим Кодексом, і фактичної перевірки, яка проводиться з підстав, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби.

Так, згідно позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24 грудня 2010 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Роосіз апсі Ооосіз Ь.Т.О." до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необгрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Відтак, з огляду на наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Аналогічна позиція також висловлювалась Вищим адміністративним судом України, зокрема, в постанові від 19.12.2013 року у справі №К/800/29102/13.

Крім того, слід зазначити, що як вбачається з позовної заяви, Позивач жодним чином не оскаржував дії з проведення документальної позапланової виїзної перевірки до суду, а лише не погоджується з коригуванням податкових зобов'язань на підставі акту, складеного за результатами перевірки.

Згідно статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до Податкового кодексу України, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом державної податкової служби. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Наказом ДПА України від 18.04.2008 р. № 266 "Про організацію взаємодії органів державної податкової служби при проведенні перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість з урахуванням інформації розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів" затверджено методичні рекомендації взаємодії органів державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у контрагентів (далі - Наказ № 266).

Згідно пункту 1.3 Наказу № 266, для реалізації методичних рекомендацій створені відповідні програмні продукти, у тому числі "Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України".

Пунктом 2.8 Наказу № 266 встановлено, що працівники органу державної податкової служби несуть відповідальність за відповідність інформації у базах податкової звітності даним податкових документів, наданих платником ПДВ.

Пунктом 2.21 Наказу № 266 передбачено, що підсумки перевірок за результатами автоматизованого співставлення податкової звітності з ПДВ на центральному рівні відображаються в описовій частині акта перевірки (камеральної, документальної невиїзної, планової, позапланової перевірки) або довідки у розрізі періодів та операцій з одним контрагентом та фіксуються в АС "Аудит". По мірі підписання актів перевірки та узгодження податкових зобов'язань, визначених податковим повідомленням-рішенням, прийнятим за результатами таких перевірок, уточнюються результати автоматизованого співставлення на центральному рівні податкової звітності з ПДВ за поданням підрозділу, яким завершено процедуру такого узгодження та яким прийнято таке повідомлення-рішення.

Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.

Висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до вказаної бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку.

У податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків (зокрема, у вигляді вилучення з електронної бази даних задекларованих ним показників) до моменту донарахування платникові податкового зобов'язання в порядку статті 54 Податкового кодексу України та його узгодження.

Тобто, Відповідач не має право коригувати показники податкової звітності на підставі акту перевірки.

Разом з тим, Судом встановлено, що за наслідками перевірки без прийняття податкового повідомлення-рішення Контролюючим органом було відкореговано податкові зобов'язання та податковий кредит Позивача в АС «Податковий блок».

Так, відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові: виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України. результаті перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевіркою порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно із підпунктом 86.8. статті 86 Податкового кодексу України податкові повідомлення-рішення приймається керівником податкового органу (його заступником протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акті перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилати (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за лису розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків. В акт: перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов'язань платника.

Це означає, що у випадку складення акта за наслідками перевірки платника податків податковий орган визначає грошове зобов'язання та нараховує штрафні санкції лише шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення, яке може у разі незгоди бути оскарженим до вищестоящого органу чи до суду.

Разом з тим, неприйняття Відповідачем податкових повідомлень-рішень за результатами вищевказаних перевірок суперечить нормам Податкового кодексу.

Таким чином, констатація порушення Відповідачем при проведені вищевказаних перевірок норм статті 86 Податкового кодексу, має наслідком неможливість використання її результатів, як таких що одержані з порушенням закону, а відтак, відображення в АС «Податковий блок» інформації про результати перевірки Позивача, оформленої Актом перевірку, є протиправним.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 22 грудня 2015 року.

Посилання представника Відповідача на постанову Верховного Суду України від 09.12.2014 року у справі № №21-511а14, де чітко визначено, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і не може бути виключена з баз даних, лише у разі якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку. В даному ж випадку дії Відповідача визнано протиправними, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов до висновку про визнання протиправних дій Відповідача та необхідність зобов'язані Відповідача вилучити із вказаної автоматизованої системи інформацію, яку внесено на підставі Актів перевірок.

Стосовно обставини дотримання Позивачем строків звернення до суду з позовом, Суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом першим частини другої статті 5 КАС України встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, який регламентує часові межі захисту прав і інтересів у сфері публічно-правових відносин. Строк звернення до адміністративного суду встановлено статтею 99 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду повинен обчислюватися з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Судом було досліджено клопотання Відповідача від 09.04.2015 року, що до залишення позовної заяви без розгляду, у зв'язку із пропуском строків звернення до суду із позовом та представником позивача були надані пояснення, з яких вбачається, що Позивач дізнався про порушення своїх прав 06 жовтня 2014 року, отримавши листа ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві №10245/10/26-56-22-01-12, а з позовною заявою звернувся до суду 26 лютого 2015 року, тобто в межах шестимісячного строку.

Згідно із приписами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії відповідача щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту ТОВ «ПМПлюс» () в інформаційних базах даних Державної фіскальної служби в т.ч. і АІС «Податковий блок» на підставі акта перевірки від 14.08.2014 року № 4114/26-56-22-01-03/33547920 «Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПМПлюс» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Велс Сервіс» (), ТОВ «Вербена-Н» (), ТОВ «Денекс» (), ТОВ «Рейнарз ЛТД» () за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року.

3. Зобов'язати відповідача відновити (відобразити) показники податкової звітності ТОВ «ПМПлюс» () в електронній базі даних Державної фіскальної служби в т.ч. і АІС «Податковий блок» на підставі акта перевірки від 14.08.2014 року № 4114/26-56-22-01-03/33547920 «Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПМПлюс» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Велс Сервіс» (), ТОВ «Вербена-Н» (), ТОВ «Денекс» (), ТОВ «Рейнарз ЛТД» () за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року суми податкового кредиту та податкових зобов'язань, які ТОП «ПМПлюс» зазначило у податкових деклараціях за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук