Справа № 357/12805/16-а
Суддя: Протасова О. М.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Протасова О. М. ,

при секретарі - Дорошкевич В. Л.,

Розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про арешт майна та оголошення заборони його відчуження від 24.10.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що винесена відповідачем постанова про накладення арешту є протиправною, оскільки позивачу не було вручено постанову про відкриття виконавчого провадження, крім цього дана постанова державного виконавця порушує права та інтереси третьої особи ОСОБА_2. Таким чином позивач просив суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати скасування постанови про арешт майна та оголошення заборони його відчуження від 24.10.2016 року.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судове засідання представники відповідача не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Білоцерківського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Київській області перебуває виконавче провадження № 49487154 з примусового виконання виконавчого листа № 2/357/572/13, виданого 27.02.2014 року Апеляційним судом Київської області про стягнення боргу з ОСОБА_1 в сумі 1 000 000, 00 грн. на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

29.12.2015 року на підставі акту № 20034270 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, відбувся аукціон з реалізації нежитлової будівлі літ. А, площею 1254 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, м. Біла Церква.

За результатами аукціону третя особа ОСОБА_2 придбав майно, що знаходилось у власності ОСОБА_1 на підставі догорову дарування нежитлової будівлі від 29.02.2008 року зареєстрованою в реєстрі за № 1-1186.

29.12.2015 року державним нотаріусом Білоцерківського міськрайонного нотаріального округу Київської області Поліщук А.О. видано ОСОБА_2 свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставленого майна.

29.12.2015 року в Державному реєстрі прав власності зареєстровано запис за №1227, який 29.12.2015 року було перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 12843672, з якого вбачається, що ОСОБА_2 являється власником нежитлової будівлі літ. А, площею 1254 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, м. Біла Церква.

Таким чином, ОСОБА_2 за результатами проведеного аукціону став власником майна, що належало ОСОБА_1.

Вважаючи дії відповідача такими, що порушують права та законні інтереси, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Київській області перебуває виконавче провадження № 49487154 з примусового виконання виконавчого листа № 2/357/572/13, виданого 27.02.2014 року Апеляційним судом Київської області про стягнення боргу з ОСОБА_1 в сумі 1 000 000, 00 грн. на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Розглядаючи спір, суд зазначає, що правовідносини, які складаються у ході виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження, унормовані, насамперед, приписами Закону України «Про виконавче провадження».

Так, ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

За приписами ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч.1 ст.59); У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (ч.2 ст.59); У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець (ч.3 ст.59); Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову (ч.4 ст.59); У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч.5 ст.59).

Аналізуючи приписи названого акту законодавства у поєднанні з положеннями ст.ст.6, 8, 19, 55 Конституції України та КАС України, суд доходить висновку, що законодавець передбачив два способи припинення юридичної дії рішення державного виконавця про накладення арешту у порядку адміністративного судочинства: 1) прийняття адміністративним судом рішення про скасування постанови державного виконавця про накладення арешту, 2) прийняття адміністративним судом рішення про зобов'язання державного виконавця вирішити питання про зняття арешту (зокрема, шляхом винесення постанови у порядку ч.5 ст.13, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»).

В обґрунтування доводів позивачем до справи надано копію свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставленого майна та витягу з якого випливає, що громадянин ОСОБА_2 є власником арештованого державним виконавцем майна.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Наостанок суд вважає за можливе повторно звернути увагу позивача на приписи ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», якими передбачена можливість досягнення бажаного для громадянина матеріально-правового результату у вигляді усунення перешкоди у володінні, користуванні, розпорядженні належним на праві власності майном, у порядку цивільного судочинства.

Розподіл судових витрат потрібно здійснити за правилами ст.94 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 8, 19, 129 Конституції України, ст.ст.7-11, ст.ст.158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови про арешт майна - задовольнити.

Визнати протиправними дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ОСОБА_6 від 24 жовтня 2014 року ВП № 49487154.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Якщо апеляційну скаргу не буде подано в строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О. М. Протасова