Справа № 819/728/17
Суддя: Білоус Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/728/17

30 червня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Білоус І.О.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, третя особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 ПАТ "Укрсиббанк" про скасування постанови в частині, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» звернулося до суду з адміністративним позовом до Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: 47379128 від 21.07.2015 р. виданого відділом ДВС Збаразького РУЮ в частині накладення арешту на будинок АДРЕСА_1

Ухвалою без видалення до нарадчої кімнати від 13.06.2017 р. відповідно до вимог ст.53 Кодексу адміністративного судочинства ( далі - КАС України) залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.12.2006 р. ОСОБА_2 уклав договір з АКІБ «УкрСиббанк» за № 0. В забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором був укладений Іпотечний договір від 05.12.2006 р. за умовами договору ОСОБА_2, як іпотекодавець, передає в іпотеку в якості забезпечення виконання зобов'язання за Кредитними договорами нерухоме майно: будинок АДРЕСА_1 Обтяження згідно вищевказаного іпотечного договору відступлено ТОВ «Кей Колект» та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек. 12.12.2011 р. АКІБ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей Колект» відповідно до договору факторингу №1 свої права вимоги за зобов'язаннями позичальника за кредитним договором. 20.01.2017р. Позивачу стало відомо, що на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 05.12.2006 р. накладено арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер : 47379128 від 21.07.2015 р. виданої відділом ДВС Збаразького РУЮ. Таким чином на думку позивача існування арешту, який накладений на предмет іпотеки унеможливлює реалізацію Позивачем свого права іпотекодержателя звернути на нього стягнення шляхом набуття права власності. З огляду на вище викладене позивач просить прийняти рішення, яким предмет іпотеки звільнити з-під арешту шляхом скасування постанови в частині накладення арешту.

Представник позивача в судове засідання не прибув, проте у позовній заяві зазначив, що у разі відсутності представника справу розглядати в порядку письмового провадження.

Відповідач, Збаразький міжрайонний відділ Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, надав до суду письмові заперечення проти позову від 02.06.2017 р. (а. с. 68-70), в яких зазначає що даний адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Вказує, що оскільки одним із видів арешту майна боржника є винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, то звільнення майна з-під арешту не є підсудністю адміністративного суду. Згідно постанови пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 р. відповідачем по справі про звільнення майна з-під арешту є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу , якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 р., де зазначено , що позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. На думку відповідача Збаразький міжрайонний відділ ДВС не є належним відповідачем, а позовна заява ТОВ «Кей- Колект» пред'явлена не за підсудністю. З огляду на зазначене просять відмовити в задоволені позовної заяви ТОВ «Кей- Колект» в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув проте подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Збаразький міжрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча про дату та час слухання справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явився причин неявки суду не повідомив, хоча про дату та час слухання справи повідомлений належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася причин неявки суду не повідомила, хоча про дату та час слухання справи повідомлена належним чином.

Таким чином, з огляду на вжиття судом всіх належних від нього заходів повідомлення належним чином сторін про наявність судової справи за їх участю можливість реалізації ними права захисту у судовому порядку їх прав та інтересів зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, а також враховуючи заяву позивача та відповідача про розгляд справи без їх участі та неявку в судове засідання третіх осіб - суд, у відповідності до положень ч.1 ст. 41, ст. 122 та ч.6 с. 128 КАС України, визнав за доцільне проводити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, розглянувши доводи, викладені у позові, та надавши їм належну правову оцінку, проаналізувавши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, у їх сукупності суд при постановленні рішення виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 01.12.2016 року ОСОБА_2 уклав з АКІБ «УкрСиббанк» Кредитний договір № 0 (а.с. 10-15).

В забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором був укладений Іпотечний договір від 05.12.2006 р. (а.с.16-22).

12.12.2011 р. АКІБ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей -Колект» відповідно до договору факторингу №1 свої права вимоги за зобов'язаннями Позичальника за кредитним договором (а.с.24-28).

На підставі рішення Збаразького районного суду Тернопільської області по справі № 598/1583/15-ц ОСОБА_3 виділено 17/100 частини приміщення торгового центру «Вікторія» та видано виконавчий лист № 75/7961/2014 (а. с. 72-73).

20.01.2017 р. ТОВ «Кей -Колект» стало відомо, що на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором від 05.12.2006р. накладено арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: 47379128 від 21.07.2015 р. виданого відділом ДВС Збаразького РУЮ (а. с.71).

В ході судового розгляду судом також з"ясовані наступні обставини.

На примусовому виконанні Відділу ДВС Збаразького РУЮ у 2015 р. перебувало виконавче провадження № 47379128 з примусового виконання виконавчого листа № 75/7961/2014, виданого 09.04.2014 р. Дніпровським районним судом м. Києва про солідарне стягнення із ОСОБА_5 217676,01 грн. заборгованості.

В межах виконавчого провадження № 47379128 з примусового виконання виконавчого листа № 75/7961/2014, державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження № 606- ХІV (в редакції від 21.04.1999 р.) накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Київ № 75/18631/15-ц від 02.12.2015 р. постанову про відкриття виконавчого провадження № 47379128 скасовано, всі заходи примусового виконання рішення припинено, в тому числі арешт майна боржника.

Вищезазначене підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження (а. с. 65), в якому зазначено про припинення обтяження, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 47379128 від 21.07.2015 р. (запис у Реєстрі № 35433986 від 30.05.2017 р.)

Зважаючи на вищевикладене, та враховуючи, що позивач у даному позові просить скасувати арешт, накладений на будинок № 8, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Збаразький район, м. Збараж, майдан І. Франка постановою від 21.07.2015 р. у ВП № 47379128, суд приходить до висновку про відсутність предмету спору, з огляду на припинення такого обтяження на вказаний об"єкт.

Представник відповідача у поданому запереченні просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що даний позов, на його думку, не підлягає до розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Перевіряючи наявність або відсутність такої підстави суд прийшов до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

До юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Частиною 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

У розумінні ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

Отже, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ТОВ «Кей - Колект» щодо оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень відноситься до юрисдикції адміністративних судів, а спірні правовідносини відповідно відносяться до публічно-правових.

Аналогічної позиції дотримується Вищий адміністративний суд України при розгляді справи К/800/11976/16 в ухвалі від 01.12.2016 р.

Суд також звертає увагу на те, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд закриває провадження у такій справі. Відтак, суд не може відмовити у позові з підстави, яка заявляється представником відповідача у поданих запереченнях.

Відтак, враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що за відсутності предмету спору, відсутні підстави для задоволення позову у порядку та спосіб, заявлений позивачем у позовній заяві.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволені адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.