Справа № 2а-7173/11/2670
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-7173/11/2670

УХВАЛА

02 серпня 2017 року м. Київ № 2а-7173/11/2670

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про поновлення строку для пред’явлення виконавчого листа до виконання, видачу дублікату виконавчого листа та заміну стягувача в адміністративній справі

за позовом

Управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва

до

Державного підприємства «Київторф»

про

стягнення заборгованості у розмірі 26 575,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі міста Києва (надалі – позивач/УПФУ в Дарницькому районі м. Києва) до Державного підприємства «Київторф» (надалі – відповідач/ДП «Київторф») про стягнення заборгованості у розмірі 26 575,76 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва №2а-7173/11/2670 від 08.08.2011 р. позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

03.01.2012 р. Окружним адміністративним судом м. Києва у даній адміністративній справі було видано виконавчий лист.

Водночас, 19.05.2017 р. через відділ документального обігу та контролю суду до судді Окружного адміністративного суду м. Києва Качура І.А. від Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшла заява про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку для пред’явлення виконавчого листа до виконання та заміну сторони у виконавчому проваджені, в якій останній просить суд:

1. Видати дублікат виконавчого листа від 03.01.2012 р. по адміністративній справі №2а-7173/11/2670.

2. Поновити строк пред’явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.05.2017 р. заяву Лівобережного об’єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред’явлення виконавчого листа до виконання було призначено до судового розгляду.

В той же час, зважаючи на неявку в судове засідання сторін, а також беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, на підставі ст.3 та ч.6 ст.128 КАС України, суд дійшов висновку про можливість перейти до розгляду заяви Лівобережного об’єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред’явлення виконавчого листа до виконання в порядку письмового провадження.

Розглянувши подану заяву про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред’явлення виконавчого листа до виконання, а також додані до неї документи, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України), яка узгоджується із положеннями ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі – Закон №1404) стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до адміністративного суду, який видав виконавчий лист, або до адміністративного суду за місцем виконання.

Таким чином, єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання є наявність у особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Так, виконавчий документ може бути пред’явлений до виконання у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» у межах строку, визначеного чинним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

В силу ч.4 ст.4 цього Закону державний виконавець протягом трьох днів з дня пред’явлення виконавчого документа до виконання зобов’язаний відкрити виконавче провадження або повернути його стягувачу.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.12 Закону №1404 виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в ч.1 цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема: пред'явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (ч.5 ст.12 Закону №1404).

Учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі ст.176, ст.177 та ст.229 Кримінального кодексу України, ст. 51 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (ч.1 ст.14 Закону №1404).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.15 Закону №1404 сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Так, зобов’язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов’язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов’язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.01.2012 р. Окружним адміністративним судом м. Києва у вказаній адміністративній справі було видано виконавчий лист, який, відповідно до доводів заявника, було пред’явлено до ВДВС Дарницького ГТУЮ в м. Києві.

Водночас, 03.05.2017 р. до Управління надійшов лист від ВДВС Дарницького ГТУЮ в м. Києві про знищення оригінала виконавчого листа, тоді як заборгованість по виконавчому листу перед Управлінням не погашена.

Зважаючи на викладене вище, Лівобережне об’єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва із заявою про поновлення строків пред’явлення виконавчого документа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа та заміну стягувача.

Так, відповідно до ч.1 ст.39 Закону №1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі, якщо: визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; затвердження (визнання) судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; визнання боржника банкрутом; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому ч.3 ст.63 цього Закону; якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені ст.41 цього Закону; якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв'язку з цим перераховані до Державного бюджету України; якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; погашення, списання згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України», її дочірньою компанією «Газ України», Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

Основні правила роботи з документами в органах державної виконавчої служби, в тому числі порядок загального документування у районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних відділах державної виконавчої служби, діловодство з виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) у всіх органах державної виконавчої служби, оформлення документів, технічного забезпечення їх підготовки, контролю за виконанням документів, а також здійснення діловодних процесів - організації документообігу, формування справ і зберігання документів визначено Порядком роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 р. №2274/5 (надалі – Порядок №2274/5).

Відповідно до п.3.1, п.3.10, п.3.16, п.9.9, п.9.10 Порядку №2274/5 діловодство з виконання рішень в органах державної виконавчої служби це - сукупність процесів, що забезпечують документування управлінської інформації і організацію роботи із службовими документами, що віднесені до компетенції органів державної виконавчої служби, з моменту їх створення або надходження до відправлення або передачі в архів.

Завершене виконавче провадження формується державним виконавцем у хронологічному порядку за заявою (супровідним листом суду) про примусове виконання рішення відповідно до дати надходження (створення) документів виконавчого провадження.

Після завершення виконавчого провадження виконавчий документ з відміткою про виконання (повне, часткове, про неможливість стягнення тощо) надсилається за належністю разом з відповідною постановою державного виконавця та супровідним листом, який підписується керівником органу державної виконавчої служби або його заступником.

Дані стосовно виконавчих документів, що надійшли до органу державної виконавчої служби, та подальшого виконання відкритих виконавчих проваджень підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відповідно до вимог Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 р. №43/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2003 р. за №388/7709 (зі змінами).

Строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

Завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення (додаток 17), якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт.

Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Як вбачається з матеріалів справи, Дарницький РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві листом від 27.04.217 р. №7538 «щодо надання інформації про стан та хід виконання виконавчих проваджень» повідомив заявника про те, що згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 28.02.2017 р. виконавче провадження по справі №2а-7173/11/2670, де боржником є ДП «Київторф» (код ЄДРПОУ 2968177) на суму стягнення 26 575,76 грн. знищено через закінчення строків його зберігання на підставі п.9.9 Наказу Міністерства юстиції України про порядок роботи із документами в органах державної виконавчої служби.

Таким чином, оскільки виконавчий лист по справі 2а-7173/11/2670 від 03.01.2012 р. було пред’явлено до виконання та не було втрачено ані стягувачем, ані відділом державної виконавчої служби, беручи до уваги те, що доказів звернення до державної виконавчої служби щодо отримання інформації про стан виконавчого провадження матеріали справи не містять, а виконавче провадження в якому містився оригінал виконавчого провадження було знищено у зв’язку із його закінченням, що свідчить про те, що виконавчі дії згідно виданого виконавчого листа були фактично виконані, а також враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про поновлення строку пред’явлення виконавчого листа до виконання слід відмовити.

Відповідно до ч.1. ст.260 КАС України замість втраченого оригіналу виконавчого листа адміністративний суд, який видав виконавчий лист, за заявою стягувача або поданням державного виконавця може видати його дублікат.

Відповідно до ч.1 ст.264 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Так, суд вважає за необхідне зазначити, що із заявою про видачу дублікату виконавчого листа можна звернутися лише в межах строків пред’явлення його до виконання.

Отже, видача дубліката виконавчого листа можлива лише після поновлення пропущеного строку пред’явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи, що судом відмовлено у поновленні строку пред’явлення виконавчого листа до виконання, відповідно підстави для видачі дубліката виконавчого листа та заміни стягувача відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 160, 165, 168, 260, 261, 264 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Лівобережного об’єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про поновлення строку пред’явлення виконавчого листа до виконання, видачі дублікату виконавчого листа та заміну стягувача - відмовити.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур