Справа № 336/2759/17
Суддя: Зарютін П. В.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

№ 336/2759/17

2-а/336/292/17

8 липня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Хмельницький Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Биковця Василя Миколайовича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 20.02.2017 року відповідно до довідки військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_1 № 136 позивач був направлений до в/ч НОМЕР_2 для продовження лікування в порядку етапної медичної реабілітації.

Як вказано у довідці, маршрут слідування етапної реабілітації проходив від станції «Запоріжжя-1» через станцію «Хмельницький» до станції «Староконстантинів-2».

14.03.2017 року, повертаючись з вказаної медичної установи, позивач був зупинений інспектором роти № 3 батальйону УПП у м. Хмельницький ОСОБА_2 , який склав на позивача адмінпротокол про притягнення до адмінвідповідальності за ст. 178 ч. 1 КУпАП, при цьому пояснивши позивачу, що його поведінка здається «дивною».

Позивач наполягав на проведенні огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, у чому йому відмовили з посиланням на відсутність у інспектора зазначеного технічного засобу.

Одразу після цього, інспектор на власний розсуд склав постанову від 14.03.2017 року про накладення адміністративного стягнення у розмірі 102 грн.

Позивач зазначає, що вказаного правопорушення він не скоював. Позивач просить суд скасувати зазначену постанову як незаконну.

У судовому засіданні позивач на позові наполіг за вказаними в ньому підставами, а відповідач не явився, проте направив суду заперечення на позов, згідно яких просив розглядати справу без його участі, а проти позову заперечував, посилаючись на те, що під час учинення правопорушення позивач у приміщенні залізничного вокзалу перебував у нетверезому стані, у брудному одязі та з розстібнутою ширінкою штанів, чим ображав людську гідність та мораль, а тому відповідач, діючи у межах наданих йому повноважень, і притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП.
Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Так, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (частина 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (частина 1 статі 70 Кодексу адміністративного судочинства України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи (частина 1 статі 80 Кодексу адміністративного судочинства України).
З дослідженої судом оскаржуваної постанови від 14.03.2017 року вбачається, що в цей же день близько 18-00 год. в м. Хмельницькому по вул. Проскурівській, 92 на території залізничного вокзалу гр. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, також був у брудному одязі з розстібнутою ширинкою штанів, чим ображав людську гідність та громадську мораль.

Такою постановою відповідачем на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 102 гривень за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

З пояснень позивача вбачається, що зазначеного правопорушення він не скоював.

Частина 1 ст.178 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або за появу в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мо

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
Статтею 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» надано визначення громадського місця, як частини (частин) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За таких обставин відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення відповідними доказами.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на виконання приписів частини 4 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, до суду першої інстанції наданий відеозапис з портативного відеореєстратора, який використовується на підставі статті 40 Закону України «Про Національну поліцію». Зазначений відеозапис, який досліджений судом, він містить відеофіксацію встановлення патрульними поліцейськими обставини події, що відбулась увечері 14.03.2017 року в м. Хмельницькому на території залізничного вокзалу, де перебував ОСОБА_1 .

При цьому суд відхиляє посилання сторони позивача на відсутність факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння при вищевикладених обставинах, оскільки вони спростовуються наданою відповідачем довідкою лікаря наркологічного диспансеру УОЗ Хмельницької ОДА ОСОБА_3 від 14.03.2017 року, з якої вбачається, що лікарським висновком установлено те, що позивач знаходився у стані алкогольного сп`яніння.
Також суд відхиляє й посилання ОСОБА_1 на порушення відповідачем Інструкції, затвердженої наказом МВС України N 1452/735 від 09.11.2015 року, оскільки названий нормативний акт передбачає порядок виявлення ознак алкогольного сп`яніння саме у водіїв транспортних засобів, яким позивач на час, що розглядається судом, і не являвся.

Отже, у суду не виникає сумнівів щодо того, що 14.03.2017 року близько 18-00 год. в АДРЕСА_1 на території залізничного вокзалу гр. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, і це підтверджено належними та допустимими доказами, які й прийняв до уваги відповідач, ухвалюючи власне рішення, що оскаржується у цій справі.

Проте саме по собі знаходження у громадському місці нетверезої особи не становить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, такий склад утворює поява особи в громадських місцях у саме п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Натомість, досліджений судом відеозапис те, що позивач при вищевикладених обставинах перебував п`яному вигляді, який ображає людську гідність і громадську мораль, ніяк не підтверджує. Більш того, з відеозапису судом установлено, що ОСОБА_1 взагалі був вдягнений у спортивні штани, які ширинки й не мали, що позивач власне сам підтвердив у судовому засіданні, вказуючи при цьому і на те, що його вигляд ніяк не ображав людську гідність і громадську мораль. І суду немає підстав не довіряти таким поясненням ОСОБА_1 , оскільки вони узгоджуються із відтвореними названою вище відеофіксацією обставинами події від 14.03.2017 року, з яких ніяк не слідує, що позивач був у брудному одязі та з розстібнутою ширинкою штанів.

Інші ж докази, надані стороною відповідача, також не підтверджують вищевказаного факту, оскільки протокол № 002220 від 14.03.2017 року лише підтверджує факт адміністративного затримання відповідачем о 20-30 год. 14 березня 2017 року ОСОБА_1 , який при цьому був вдягнений, зокрема, у штани, а витяг з бази даних МВС АРМОР свідчить про заяву пішого патруля № 208 про виявлення на залізничному вокзалі невідомого, який здійснював постріли із предмету, зовні схожого на пістолет.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку про те, що відповідачем не була доведена суду правомірність прийнятого ним рішення, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а заявлений позов - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 222, 228, 256, 283, 284, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 8, 11, 17-19, 69-72, 87-94, 99, 100, 102, 128, 158-163, 167, 186, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Хмельницький Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Биковця Василя Миколайовича про скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії АА № 280747 від 14.03.2017 року по справі про адміністративне порушення, видану інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Хмельницький Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Биковцем Василем Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя П.В. Зарютін

08.08.17