Справа № 820/7180/16
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 р. Справа № 820/7180/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою прокуратури Харківської області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2017р. по справі № 820/7180/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю"Юрбор-Агро"

до Державної екологічної інспекції у Харківській області треті особи Чугуївська місцева прокуратура Харківської області

про визнання дій незаконними, скасування припису та претензі, розрахунку,

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ "Юрбор-Агро", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:

- скасувати припис Державної екологічної інспекції у Харківській області від 12.09.2016 р. №02-25/142;

-скасувати претензію №162 Державної екологічної інспекції у Харківській області від 04.10.2016 р. №4474/01-25/02-11 на суму 946632,46 грн. та розрахунок збитку, заподіяного державі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок до претензії №162 від 04.10.2016 р. №4474/01-25/02-11 на суму 946632,46 грн.

- визнати незаконними дії посадових осіб Державної екологічної інспекції у Харківській області по складанню акту перевірки №510/01-04/02-09 про перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами та винесенню припису №02-25/142 від 12.09.2016 р., складанню претензії №162 Державної екологічної інспекції у Харківській області від 04.10.2016 р. №4474/01-25/02-11 на суму 946632,46 грн. та розрахунок збитку, заподіяного державі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок до претензії №162 від 04.10.2016 р. №4474/01-25/02-11 на суму 946632,46 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду 26.04.2017р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрбор-Агро" задоволено частково. Скасовано припис Державної екологічної інспекції у Харківській області від 12 вересня 2016 року № 02-25/142. Скасовано претензію №162 Державної екологічної інспекції у Харківській області від 04 жовтня 2016 року №4474/01-25/02-11 на суму 946 632,46 грн. та розрахунок збитку, заподіяного державі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок до претензії №162 від 04 жовтня 2016 року №4474/01-25/02-11 на суму 946 632,46 грн. В іншій частині задоволення позовних вимог відмовлено.

Прокуратура Харківської області , не погодившись з постановою суду першої інстанції , подала апеляційну скаргу , вважає , що постанова суду прийнята з неправильним застосуванням судом норм матеріального (ст. ст. 1,5, 125 Земельного кодексу України, ст.ст. 2, 6, 15, 17 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 210, 215 Цивільного кодексу України) та процесуального права (ст. ст. 9, 11, 17, 69, 70, 86 КАС України), а також неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2017 в частині задоволення позову щодо скасування припису Державної екологічної інспекції у Харківській області від 12.09.2016 №02-25/142, скасування претензії №162 Державної екологічної інспекції у Харківській області від 04.10.2016 №4474/01-25/02-11 та розрахунку збитку, заподіяного державі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок до претензії №162 від 04.10.2016 №4474/01-25/02-11 та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову .

Від Державної екологічної інспекції у Харківській області до суду надійшли письмові пояснення по справі , якими вона підтримує апеляційну скаргу та вважає , що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Також, Державною екологічною інспекцією у Харківській області подано клопотання про перенесення розгляду справи , оскільки в Харківському окружному адміністративному суді в цей же час призначено розгляд іншої справи , на даний момент склалася критична ситуація , яка пов'язана з величезною завантаженістю двох співробітників юридичного відділу , щоденно у судах різних рівнів на території м. Харкова та Харківської області відбувається не менше 5 судових засідань.

Колегія суддів не задовольняє клопотання про відкладення розгляду справи, вважає можливим здійснити розгляд справи у відсутність у судовому засіданні відповідача та його представника, оскільки обставини, зазначені представником відповідача для відкладення розгляду справи не підтверджені належними доказами , Державна екологічна інспекція у Харківській області не позбавлена можливості залучити до участі у справі та для представництва його інтересів у суді іншого представника.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає постанову суду першої інстанції правомірною, прийнятою з урахуванням всіх обставин справи , просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні , а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2017 залишити без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та прокурора , перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що у період з 08.09.2016 р. по 12.09.2016 р. Державною екологічною інспекцією у Харківській області проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ "Юрбор-Агро".

Результати проведеного заходу оформлені актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №510/01-04/02-09.

Висновками зазначеного акту, зокрема, пунктами 1 і 2 розділу "Порушення вимог законодавства, виявлені під час заходу державного нагляду (контролю)" встановлено наступне: 1. ТОВ "Юрбор-Агро" використовуються земельні ділянки державної власності (землі запасу), із земель сільськогосподарського призначення (несільськогоспадарські угіддя), площами 0,0328 га (площа забудови 0,0181 га) та 1,2281 га (площа забудови 0,2615 га), для експлуатації та обслуговування господарських будівель, що розташовані на території Катеринівської сільської ради (за межами населених пунктів) Великобурлуцького району Харківської області, без прийнятого рішення органу державної влади про надання ТОВ "Юрбор-Агро" земельних ділянок у власність або користування (оренду) та вчиненого правочину щодо земельних ділянок. Таким чином, ТОВ "Юрбор-Агро" допущено самовільне користування земельними ділянками площами 0.0147 га та 0,9666 га; 2. ТОВ "Юрбор-Агро" використовується земельна ділянка державної власності, із земель сільськогосподарського призначення (рілля), площею 145,99 га для ведення товарого сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Великобурлуцької селищної ради (за межами населених пунктів) Великобурлуцького району Харківської області, без прийнятого рішення органу державної влади про надання ТОВ "Юрбор-Агро" земельної ділянки у власність або користування (оренду) та вчиненого правочину щодо земельних ділянок. Таким чином, ТОВ "Юрбор-Агро" допущено самовільне користування земельною ділянкою площею 145,99 га.

12.09.2016 р. з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час згаданої перевірки, Державною екологічною інспекцією у Харківській області було винесено припис №02/25-142, яким ТОВ "Юрбор-Агро" приписано отримати документи, що посвідчують право користування зазначеними у висновках акту земельними ділянками до 08.12.2016 р. В якості обґрунтування зазначені посилання на ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

04.10.2016 р. відповідачем стосовно ТОВ "Юрбо-Агро" складено претензію №162, якою підприємству запропоновано відшкодувати матеріальну шкоду, завдану державі самовільним зайняттям земельних ділянок, у загальну суму 946632,46 грн. , до якої доданий розрахунок збитків на цю ж суму.

Задовольняючи частково позов , суд першої інстанції виходив з того , що відповідачем та прокурором не наведено достатніх доказів в підтвердження законності рішень відповідача, а також щодо обґрунтованості власних висновків, натомість позивач навів обґрунтовані доводи на користь того, що з його боку немає фактів самовільного використання земельних ділянок.

Відкидаючи заперечення відповідача та прокурора проти позову в частині розгляду позовних вимог щодо скасування претензії та розрахунку збитків, суд першої інстанції також зазначив, що контрольний захід, на підставі якого вони були прийняті, був проведений без законних на те підстав, а тому не повинен породжувати будь-яких наслідків для позивача, в тому числі і виникнення обов'язку відповіді на претензію, який передбачений ст.222 ГК України або необхідності захищатись в суді від можливого пред'явлення позову відповідачем без достатніх на те підстав.

Відмовляючи в іншій частині позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку , що посадові особи відповідача під час складання акту , припису, претензії а також розрахунку діяли в межах своїх повноважень визначених чинним законодавством України.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову не оскаржується.

Колегія суддів частково погоджується з висновком з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог , виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон №877), а процедуру проведення перевірок з питань здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів деталізовано Порядком організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства (затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 р. №464, зареєстровано в Мінюсті 15.01.2009 р. за №18/16034).

Відповідно до ст. 1 Закону № 877 заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Згідно ст. 6 Закону № 877 однією з підстав для здійснення позапланового заходу є: обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення;

Згідно п. 1,2 ст. 7 Закону № 877 для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Згідно п. 6 ст. 7 Закону № 877, за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

В останній день перевірки два примірники акту підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акту органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акту відповідний запис. Один примірник акту вручається суб'єкту господарювання або уповноваженій ним особі а другий - зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року №442 на Державну екологічну інспекцію (Держекоінспекцію) покладено функції зі здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів, у зв'язку з ліквідацією Державної інспекції сільського господарства України та її територіальних органів.

Указом Президента України від 13 квітня 2011 року N 454/2011 затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію України.

Згідно п.п. 2 п. 4 вказаного Положення Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про використання та охорону земель.

Відповідно до п. 6.4 Положення, Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження.

Тобто, Держекоінспекція наділена повноваженнями щодо проведення перевірок щодо додержання вимог природоохоронного законодавства та охорони земельних ресурсів.

У відповідності до п.п. 3.8, 3.9, 4.3, 4.13, 4.19, 4.22, 4.23 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства позапланова перевірка проводиться за наказом органу Держекоінспекції та направленням на проведення перевірки керівника органу Держекоінспекції або його заступника. Тривалість позапланової перевірки не повинна перевищувати десяти робочих днів. Перед початком перевірки державні інспектори зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі направлення на перевірку та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу Держекоінспекції, і надати копію направлення. Державним інспектором складається уніфікований акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містить перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), залежно від ресурсу, що перевірявся. В останній день перевірки два примірники акта перевірки підписуються державними інспекторами, які проводили перевірку, і всіма членами комісії (якщо перевірка проводилася комісією), керівником або уповноваженою особою суб'єкта господарювання. Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта перевірки. У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт, про це зазначається в акті перевірки.

З положень наведених норм витікає, що складення за наслідками проведення перевірки, акту перевірки є обов'язком відповідача, як контролюючого органу, а не його правом. Відтак, відповідач, складаючи за наслідками перевірки, складаючи акт та претензію, діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачені законом. Викладене зумовлює залишення позову без задоволення в даній частині вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що відповідно до вказаного акту під час здійснення перевірки був встановлений факт порушень вимог ст.ст. 125, 126 ЗК України, а саме самовільне користування земельними ділянками державної власності, із земель сільськогосподарського призначення, що розташовані на території Катеринівської сільської ради (за межами населених пунктів) Великобурлуцького району Харківської області та Великобурлуцької селищної ради (за межами населених пунктів) Великобурлуцького району Харківської області, відповідно площами 0,0147 га, 0,9666 га, 145,99 га, без прийняття рішення органу державної влади про надання ТОВ "ЮРБОР-АГРО" земельних ділянок у власність або користування (оренду) та вчиненого правочину щодо земельних ділянок.

Як свідчить акт під час перевірки будь-які правовстановлюючі документи щодо права користування ТОВ "Юрбор-Агро" зазначеними земельними ділянками, посадовими особами відповідачами витребувані не були. В акті зазначено, що перевірка проводилась за інформацією наданою усно директором ТОВ "Юрбор-Агро", тобто, суд звертає увагу, що висновки відповідача засновані лише на усних поясненнях, без урахування та дослідження відповідних документів.

За приписами ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Матеріали справи свідчать , що 23.09.2011 р. між ТОВ "Комсомольське" (правонаступником якого є ТОВ "Юрбор-Агро") та Великобурлуцькою районною державною адміністрацією було укладено договір оренди землі № б/н. За цим договором ТОВ "Комсомольське" прийняло в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення із земель запасу, які знаходяться на території Великобурлуцької селищної ради та Катеринівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 162,00 га та 43,8 га відповідно.

Підставою для укладення вказаного вище договору було рішення комісії Великобурлуцької районної державної адміністрації з питань врегулювання земельних відносин від 06.09.2011 р.

Позивачем надано витяг з протоколу №12/15 спільного засідання комісії Великобурлуцької районної державної адміністрації з питань врегулювання земельних відносин та районної робочої групи з питань раціонального та ефективного використання земель та запобігання порушень земельного законодавства від 06.09.2011 р.

Голові райдержадміністрації рекомендовано переукласти з ТОВ "Комсомольське" договір оренди терміном до 1 року на використання земельних ділянок загальною площею 43,8 га, які розташовані на території Катеринівської сільської ради за межами населених пунктів та земельні ділянки загальною площею 162 га, які розташовані на території Великобурлуцької селищної ради із земель запасу.

Лист Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області від 24.11.2016 №01-45/2839 свідчить , що зазначений вище договір станом на 24.11.2016 є чинним, що також підтверджується листом Великобурлуцької селищної ради від 21.10.2016 №02-25/549 про розмір сплаченої орендної плати до місцевого бюджету, наданого у відповідь на запит ТОВ "Юрбор-Агро" від 20.10.2016 №216, довідкою Салтівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від 31.10.2016 №937/10/20-08-41 про розмір сплаченої орендної плати за землю за 2011 та 2012 роки.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. У відповідності до ч.3 ст. 3 цього ж Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

На момент укладення договору оренди землі від 23.09.2011 р. законодавство не передбачало обов'язкової реєстрації права оренди земельної ділянки. Закон України "Про оренду землі" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачав обов'язкову реєстрацію договору оренди землі, яка є адміністративним актом, тобто елементом щодо договору (ст.18 Закону). Як вбачається зі змісту укладеного договору оренди землі його сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, склали та підписали письмовий документ з цього приводу.

Під час розгляду справи відповідачем не доведено яку саме ділянку було перевірено, з акту перевірки вбачається лише, що перевірялось ТОВ "Юрбор-Агро".

Відповідно до п.4.11 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, перевірка проводиться за оригіналами або належним чином оформленими копіями документів, наданими керівником або уповноваженою ним особою суб'єкта господарювання, щодо якого здійснюється перевірка.

Проте, приписами п.4.14 вищевказаного Порядку визначено, що не допускається включення до акта перевірки інформації або висновків, які не підтверджені документально, пропозицій, а також інформації, наданої правоохоронними органами.

Згідно до п..4.15 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, до акту перевірки додаються (за наявності) порівняльні таблиці, графіки, схеми, оформлені належним чином, підписані та надані посадовими особами суб'єкта господарювання, що перевіряється.

Відповідачем до справи не надано жодних таблиць, графіків, схем, що використовувались спеціалістами державної екологічної інспекції під час вимірювання розміру шкоди та встановлення меж земельних ділянок. Також відсутні посилання на прилади, якими проводилось вимірювання площ ділянок та відсутня інформація щодо проведення їх перевірки. Більше того, відповідач не надав суду жодних доказів того, що ним запитувались будь-які документи або інформація у ТОВ "Юрбор-Агро" з приводу наявних в користуванні земельних ділянок.

Враховуючи наведене колегія судів погоджується з думкою суду першої інстанції , що наявність самого акту перевірки не є беззаперечним та достатнім доказом для визначення належності події, виявленої та зафіксованої у такому акті.

Судом першої інстанції перевірено , встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що ТОВ "Юрбор-Агро" користується земельними ділянками, які зазначені в акті, на підставі договору оренди землі від 23.09.2011 р., який є чинним та продовжує виконуватись його сторонами.

З урахуванням приписів ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" ТОВ "Юрбор-Агро" користується земельними ділянками на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади про надання у користування (оренду) цих земельних ділянок.

Також, як вбачається з копії ухвали слідчого судді Великобурлуцького районного суду Харківської області від 23.08.2016 р. у справі №616/615/16-к, слідчим відділом Великобурлуцького відділення поліції Вовчанського відділу поліції ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 15.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Згідно вказаної ухвали суду під час досудового розслідування встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю "Юрбор-Агро" за відсутності будь-яких правовстановлюючих документів на право власності чи користування у 2016 році самовільно використовується земельна ділянка, загальною площею 126,21 га (кадастровий номер :02:000:0816), що знаходиться на території Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області за межами населених пунктів. У зв'язку з цим слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ "Юрбор-Агро" з 2012 року по теперішній час в частині дотримання вимог законодавства про використання та охорону земель з питань щодо наявності документів, що посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою, загальною площею 126,21 га (кадастровий номер :02:000:0816).

Вказаною ухвалою суду клопотання слідчого задоволено та доручено відповідачу проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ "Юрбор-Агро" з 2012 року по теперішній час в частині дотримання вимог законодавства про використання та охорону земель. На вирішення цієї перевірки були поставлені наступні питання: 1. Наявність документів, що посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою загальною площею 126,21 га (кадастровий номер :02:000:0816), що знаходиться на території Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області за межами населених пунктів; 2. Наявності самовільно зайнятих земель; 3. Заподіяння шкоди державі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок.

Отже, судом надано дозвіл відповідачу дослідити конкретні питання діяльності позивача. Жодних доручень відповідачу щодо складення приписів, розрахунків, претензій або вжиття інших заходів реагування в межах своєї компетенції (в тому числі притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб позивача) слідчим суддею не надавалось, а тому при прийнятті оскаржуваних рішень посадові особи відповідача вийшли за межі наданих їх повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог до ч.1 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) господарської діяльності" (в редакції, що діяла на момент проведення перевірки) підставами для здійснення позапланових заходів є:

-подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

-виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання;

-перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю);

-обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав;

-неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів;

-настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Згідно ч. 2 цієї ж статті Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) господарської діяльності" (в редакції, що діяла на момент проведення перевірки) проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

При цьому, зміст ст. 131 КПК України не містить такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як призначення перевірки за ухвалою слідчого судді. Інші закони (крім Податкового кодексу України, який не регулює спірні відносини) також не містять рішення суду в переліку підстав для проведення позапланових заходів. Тому слід зазначити, що перевірка позивача була проведена за відсутності на те законних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про відсутність фактів порушення земельного законодавства з боку ТОВ "Юрбор-Агро" щодо використання земельних ділянок, що перевірялись відповідачем.

Надані представником відповідача копії планів земельних ділянок цих висновків не спростовують, а лише свідчать про початок процедури виділу земельних ділянок державної власності з подальшою передачею її у власність фізичним особам, проте, на час проведення перевірки ці земельні ділянки належать державі.

Також, такого ж висновку щодо цих правовідносин дійшов Дзержинський районний суд м. Харкова в постанові від 25.11.2016 р. №638/16463/16-а, з яким погодився Харківський апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 15.03.2017 р. Цими рішення скасовано постанову, прийняту відповідачем на підставі акту перевірки №510/01-04/02-09.

Рішеннями суддів встановлено , що що ТОВ «Юрбор-Агро» користується земельними ділянками, які зазначені в акті, на підставі договору оренди землі від 23.09.2011, який є чинним та продовжує виконуватись його сторонами. З урахуванням приписів ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» ТОВ «Юрбор-Агро» користується земельними ділянками на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади про надання у користування (оренду) цих земельних ділянок.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Також , необхідно зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року N 963 була затверджена Методика визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, що була чинною на момент виникнення спірних відносин.

Ця Методика спрямована на визначення розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним та фізичним особам, на всіх категоріях земель внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (далі - розмір шкоди).

Пунктом 7 даної Методики передбачено, що розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться інспекціями Мінприроди або Держсільгоспінспекцією та її територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Держсільгоспінспекції на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 листопада 2000 р. N 1619 (Офіційний вісник України, 2000 р., N 44, ст. 1896).

Таким чином, факт складення контролюючим органом розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, та отримання його суб'єктом господарювання (позивачем) породжує обов'язок останнього відшкодувати визначену у розрахунку шкоду і є підставою для стягнення, тому підлягає оскарженню в судовому порядку.

Враховуючи вищенаведене та встановлений з матеріалів справи , вищевказаних рішень судів тощо факт відсутності порушення користування підприємством позивача земельної ділянки , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в частині скасування припису та відповідно розрахунку збитків .

При цьому , колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову в частині скасування претензії з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 222 Господарського кодексу України у разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб'єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Отже, надсилання претензії є одним із видів досудового врегулювання спору.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною другою статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії).

Згідно із частиною першою статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Оскільки, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв'язку з прийняттям рішення чи діями суб'єктом владних повноважень порушуються права позивача.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими.

Із наведених норм випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте, ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюється при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Таким чином, в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення або дії, які породжують безпосередньо для позивача права чи обов'язки.

Між тим у справі, яка розглядається, позивач заявив одну з позовних вимог про скасування претензії, яка не породжує обов'язкових юридичних наслідків.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позовна вимога в частині скасування претензії не підлягає задоволенню, оскільки оскаржувана претензія не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а надіслана в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України в порядку досудової реалізації господарсько-правової відповідальності.

Наведене не враховано судом першої інстанції , тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в цій частині задоволення позовних вимог відповідно положень ст. 202 КАС України з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову у задоволені позовних вимог .

В іншій частині постанова суду першої інстанції постанова суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.200 КАС України є підставою для залишення постанови суду першої інстанції в цій частині - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокуратури Харківської області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2017р. по справі № 820/7180/16 скасувати в частині задоволення позовних вимог про скасування претензії №162 Державної екологічної інспекції у Харківській області від 04 жовтня 2016 року №4474/01-25/02-11 на суму 946 632,46 грн.

В цій частині прийняти нову постанову , якою в задоволенні позову відмовити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2017р. скасувати в частині стягнення з Державної екологічної інспекції у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрбор-Агро" сплаченого судового збору в розмірі 1452,0 грн.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2017р. по справі № 820/7180/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Григоров А.М.
Повний текст постанови виготовлений 08.08.2017 р.