Справа № 826/3712/16
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 року м. Київ К/800/587/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Горбатюка С.А., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Гарментс Україна» до Київської міської митниці ДФС про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Київської міської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 вересня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

У березні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Гарментс Україна» (далі - Товариство) звернулося до суду з адміністартивним позовом до Київської міської митниці ДФС (далі - Митниця) з вимогами:

визнати протиправною бездіяльність Митниці, яка полягає у невиконанні митного оформлення ЕМД №100260000/2013/115357 від 14 листопада 2013 року (далі - митна декларація від 14 листопада 2013 року) у встановлені законом строки наступного заявленого товару: 1). «Бувший у використанні одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, без встановлених торгівельних марок та артикулів. Ступінь зносу до 30%. З текстильних матеріалів, у змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Чоловічий, жіночий та дитячий асортимент - 15 214 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GВ»; 2). «Взуття вживане, несортоване. Ступінь зносу до 30%. У змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Чоловічий, жіночий та дитячий асортимент - 1 890 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GВ. Торговельна марка немає даних»; 3). «Інші речі домашнього вжитку, бувші у використанні, несортовані. Ступінь зносу до 30%. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Асортимент: білизна постільна, столова та кухонна, рушники, фіранки, скатертини, ковдри. З текстильних матеріалів, у змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки - 990 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GВ Торговельна марка немає даних»;

зобов'язати Митницю завершити митне оформлення митної декларації від 14 листопада 2013 року по наступному заявленому товару: 1). «Бувший у використанні одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, без встановлених торгівельних марок та артикулів. Ступінь зносу до 30%. З текстильних матеріалів, у змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Чоловічий, жіночий та дитячий асортимент - 15 214 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GВ»; 2). «Взуття вживане, несортоване. Ступінь зносу до 30%. У змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Чоловічий, жіночий та дитячий асортимент - 1 890 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GВ. Торговельна марка немає даних»; 3). «Інші речі домашнього вжитку, бувші у використанні, несортовані. Ступінь зносу до 30%. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Асортимент: білизна постільна, столова та кухонна, рушники, фіранки, скатертини, ковдри. З текстильних матеріалів, у змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки - 990 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GВ. Торговельна марка немає даних»

Обґрунтовуючи позовні вимоги Товариство зазначило про те, що стосовно зазначеної вище митної декларації від 14 листопада 2013 року відповідач постановив рішення про коригування митної вартості товарів № 100260000/2013/200717/2 від 25 листопада 2013 року, а відтак видав картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100260000/2013/00669 від 25 листопада 2013 року. Зазначені рішення і картку відмови Товариство оскаржило в судовому порядку, в підсумку якого Вищий адміністративний суд України постановою від 26 січня 2016 року скасував ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року (якою було залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року про задоволення позовних вимог Товариства в повному обсязі) і змінив резолютивну частину постанови суду першої інстанції в цій справі, скасувавши в частині стягнення з Митниці на користь Товариства «суму завданих збитків в розмірі 56474,47 грн». Отож позивач вважає, що оскільки рішення про коригування митної вартості і картка відмови в прийнятті митної декларації, видані 25 листопада 2013 року, скасовано в судовому порядку, Митниця повинна завершити митне оформлення товару, розпочате за митною декларацією від 14 листопада 2013 року. На думку позивача, відповідач повинен або прийняти згадану митну декларацію, або відмовити у її прийнятті, про що скласти вмотивовану картку відмови. Всупереч вимог законодавства Митниця не винесла вмотивованого рішення щодо розгляду митної декларації, що на переконання позивача свідчить про її протиправну бездіяльність.

Окружний адміністративний суд м. Києва постановою від 16 вересня 2016 року позовні вимоги задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність Митниці, яка полягає у невиконанні митного оформлення ЕМД № 100260000/2013/115357 від 14 листопада 2013 року у встановлені законом строки наступного заявленого товару: 1). «Бувший у використанні одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, без встановлених торгівельних марок та артикулів. Ступінь зносу до 30%. З текстильних матеріалів, у змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Чоловічий, жіночий та дитячий асортимент - 15 214 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GВ»; 2) «Взуття вживане, несортоване. Ступінь зносу до 30%. У змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Чоловічий, жіночий та дитячий асортимент - 1 890 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GВ. Торговельна марка немає даних»; 3) «Інші речі домашнього вжитку, бувші у використанні, несортовані. Ступінь зносу до 30%. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Асортимент: білизна постільна, столова та кухонна, рушники, фіранки, скатертини, ковдри. З текстильних матеріалів, у змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки - 990 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GВ. Торговельна марка немає даних».

Зобов'язав Митницю розглянути та прийняти надану Товариством ЕМД №100260000/2013/115357 від 14 листопада 2013 року.

Стягнув з Митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства (податковий номер: 38317152) судові витрати в розмірі 2756,00 грн.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13 грудня 2016 року залишив постанову суду першої інстанції без змін.

У касаційній скарзі Митниця, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення і прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Товариство подало письмові заперечення, у яких зазначило про те, що оскаржені судові рішення законні і обґрунтовані, відтак підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Суди попередніх інстанцій встановили, що 27 серпня 2013 року Товариство (Покупець) і Компанія Next Best Clothing Ltd (Продавець) уклали договір купівлі-продажу № 01/13, за умовами якого у період з 27 серпня 2013 року по 31 грудня 2016 року Продавець зобов'язався відвантажити, а Покупець - прийняти та оплатити товар, а саме одяг, додаткові речі до одягу, взуття та інші вироби з текстильних матеріалів, які використовувались, постачаються у пакувальних мішках навалом, в об'ємі 648000,00 кг, партіями, вартістю 0,75 GBP за 1 кг, у загальному розмірі 486000,00 GBP.

На підставі договору № 01/13 та інвойсу від 8 листопада 2013 року №на митну територію України ввезено товар: бувший у користуванні одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, без встановлених торгівельних марок та артикулів; ступінь зносу до 30 %; із текстильних матеріалів, у змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки, зібрано та продезінфіковано у Великобританії; чоловічий, жіночий та дитячий асортимент, 15214,00 кг; виробник: дані відсутні; країна виробництва: GB. Для митного оформлення ввезеного товару декларант Товариства подав митну декларацію від 14 листопада 2013 року, за якою митну вартість товарів визначено за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

На підтвердження заявленої митної вартості разом з митною декларацією декларант надав такі документи: договір № 01/13; інвойс № NBC-0728; накладну від 9 жовтня 2013 року № 0679757; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 18 жовтня 2013 року № 11; внутрішній договір складського зберігання від 3 жовтня 2013 року № 470-МС; договір про надання послуг митного брокера від 12 серпня 2013 року № 08/13; договір транспортного експедирування від 8 серпня 2013 року № ТЕ-3/13; довідку про проведення декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і знаходяться за її межами від 10 жовтня 2013 року № 38747190; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 9 жовтня 2013 року № 2720; резервну позицію від 26 липня 2001 року № 915; висновок Мінприроди від 8 жовтня 2013 року № 3851/07/5-7; декларацію про походження товару від 8 листопада 2013 року; сертифікат про фумігацію від 30 вересня 2013 року № WMT; сертифікат якості від 30 вересня 2013 року № NBC-QS-1034.

За наслідками розгляду документів, наданих для митного оформлення зазначеного вище товару, Митниця 25 листопада 2013 року винесла рішення про коригування митної вартості товару та видала у зв'язку з цим картку відмови в прийнятті митної декларації від 25 листопада 2013 року. Не погодившись з цими рішеннями, Товариство оскаржило їх спершу до вищестоящого органу, а потім до суду. Окрім як скасування рішення про коригування митної вартості товару і картки відмови в прийнятті митної декларації позивач також просив стягнути з Митниці завдані збитків у розмірі 56474,47 грн. (зумовлені необхідністю зберігання товару).

Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 22 квітня 2015 року у справі №826/1044/14 (залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року), заявлений позов задовольнив повністю. Визнав протиправними і скасував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100260000/2013/00669 та рішення про коригування митної вартості товарів № 100260000/2013/200717/2 від 25 листопада 2013 року. Стягнув з Митниці користь Товариства суму завданих збитків в розмірі 56474,47 грн.

Вищий адміністративний суд України постановою від 26 січня 2016 року скасував ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2015 року змінив, скасувавши її в частині стягнення з Митниці на користь Товариства суму завданих збитків в розмірі 56474,47 грн. У решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

У зв'язку зі скасуванням картки відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості товарів від 25 листопада 2013 року Товариство 27 січня 2016 року звернулося до Митниці, Митного поста «Східний» та Державної фіскальної служби України із заявою від 27 січня 2016 року № 1-27/01 про виконання митних формальностей за митною декларацією № 100260000/2013/115357 від 14 листопада 2013 року.

У відповідь Митниця листом від 10 лютого 2016 року за № 1017/10/26-70-62-01 повідомила позивачеві, що скасування картки відмови не змінює статусу митної декларації від 14 листопада 2013 року №100260000/2013/115357, за якою відмовлено у митному оформлені. Митне оформлення товару можливо провести шляхом подання нової митної декларації у відповідності до статей 3, 257 Митного кодексу України.

Не погодившись з такою позицією Митниці Товариство звернулося з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача суд першої інстанції виходив з того, що судовими рішеннями (у справі № 826/1044/14) встановлено той факт, що для митного оформлення ввезеного товару позивач надав Митниці усі необхідні документи відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, відтак немає підстав витребовувати додаткові документи відповідно до частини третьої цієї статті. З посиланням на положення частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України суд першої інстанції констатував доведеність обставин, встановлених рішенням суду, яке набрало законної сили (у справі № 826/1044/14). За таких обставин суд першої інстанції ствердив, що відповідач, не здійснюючи митного оформлення товару за митною декларацією від 14 листопада 2013 року, допустив протиправну бездіяльність (в розумінні пункту 3 частини другої статті 24 Митного кодексу України), отож позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання Митниці завершити митне оформлення товару за митною декларацією від 14 листопада 2013 року, суд першої інстанції виходив з того, що зобов'язання до вчинення таких дій буде втручанням у дискреційні повноваження виконавчого органу з питань митної справи. Поряд з тим суд першої інстанції, покликаючись на положення статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог з метою повного захисту прав та інтересів Товариства і зобов'язати Митницю розглянути та прийняти надану позивачем митну декларацію від 14 листопада 2013 року.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначені висновки судів попередніх інстанцій вважає обґрунтованими і такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального права.

За частинами першою, третьою, п'ятою, шостою, восьмою та дев'ятою статті 264 Митного кодексу України митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Дата та час подання митної декларації фіксується органом доходів і зборів шляхом її реєстрації, у тому числі з використанням інформаційних технологій. Орган доходів і зборів не має права відмовити в реєстрації митної декларації.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації.

Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Орган доходів і зборів не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

За частинами першою, другою статті 255 Митного кодексу України митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред'явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред'явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей виключно у разі: 1) виконання митних формальностей поза місцем розташування органу доходів і зборів відповідно до статті 247 цього Кодексу; 2) підтвердженого письмово бажання декларанта або уповноваженої ним особи подати відповідно до цього Кодексу додаткові документи чи відомості про зовнішньоекономічну операцію або характеристики товару; 3) проведення досліджень (аналізу, експертизи) проб і зразків товарів, якщо товари не випускаються відповідно до частини двадцять першої статті 356 цього Кодексу; 4) виявлення порушень митних правил, якщо товари не випускаються відповідно до частини п'ятої цієї статті; 5) зупинення митного оформлення відповідно до Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»; 6) подання додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 цього Кодексу в межах передбаченого нею строку, перебіг якого припиняється з моменту отримання митницею (митним постом) таких документів чи письмової відмови декларанта або уповноваженої ним особи у їх наданні; 7) призупинення митного оформлення відповідно до статей 399 і 400 цього Кодексу.

За частиною п'ятою статті 255 Митного кодексу України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Відповідно до статті 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, восьмої статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: <…> 1) заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення; <…>.

Суди попередніх інстанцій встановили, що спірні правовідносини виникли у зв'язку з відмовою (небажанням) Митниці продовжити митне оформлення товарів (вживаного одягу, взуття та інших речей побутового призначення) на підставі митної декларації від 14 листопада 2013 року. Як встановлено у справі, за наслідками розгляду цієї митної декларації та інших документів, наданих на підтвердження заявленої митної вартості, митний орган (у межах встановлених строків) 25 листопада 2013 року виніс рішення про коригування митної вартості разом з карткою відмови у прийнятті зазначеної митної декларації. Обидва рішення було скасовано в судовому порядку. Остаточне судове рішення в справі № 826/1044/14 прийнято 26 січня 2016 року, після чого Товариство звернулося до Митниці із заявою щодо митного оформлення товару (на підставі митної декларації від 14 листопада 2013 року).

Відмовляючи у продовженні митного оформлення товару Митниця відзначила, що скасування картки відмови від 25 листопада 2013 року не змінює статусу митної декларації від 14 листопада 2013 року як такої, за якою відмовлено у пропуску товарів. З цих мотивів відповідач зазначив про необхідність подання нової митної декларації для митного оформлення товару, ввезеного позивачем на умовах згаданого вище зовнішньоекономічного договору.

Беручи до уваги наведені вище норми законодавства колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про безпідставність таких аргументів відповідача. Суди правильно відзначили, що митне оформлення товару (вживаних речей (одягу, взуття) та інших предметів побутового призначення) було розпочато на підставі митної декларації від 14 листопада 2013 року. Коригування відповідачем митної вартості товарів (відповідне рішення було прийнято 25 листопада 2013 року) та відмови з цих підстав у їх пропуску на митну територію України зумовило судове оскарження таких рішень відповідача, у кінцевому підсумку якого ці рішення було скасовано як протиправні. У зв'язку з цим є підстави погодитися з висновками судів про те, що митне оформлення ввезених Товариством товарів за митною декларацією від 14 листопада 2013 року не було завершено (в розумінні статті 255 Митного кодексу України), а відмова (небажання) відповідача продовжити (довести до завершення) митне оформлення на підставі цієї митної декларації (після постановлення остаточного судового рішення, яке набрало законної сили) ґрунтується на помилковому трактуванні положень Митного кодексу України, відтак свідчить про протиправну бездіяльність митного органу.

Стосовно доводів Митниці про те, що покладення судом на неї обов'язку прийняти митну декларацію від 14 листопада 2013 року, що по суті однією з форм завершення митного оформлення, є втручанням в її дискреційні повноваження слід зазначити, що в аспекті спірних правовідносин суди при прийнятті такого рішення мали на меті не змусити відповідача прийняти конкретне рішення, а власне прийняти митну декларацію від 14 листопада 2013 року як документ, з поданням якого (у нашому випадку) вже розпочато митне оформлення товарів.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 220?, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Київської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 вересня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді С.А. Горбатюк

О.В. Калашнікова