Справа № 805/4303/16-а
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

судді Донецького апеляційного адміністративного суду Геращенка І.В.стосовно рішення по справі № 805/4303/16-а
Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року Судді Донецького апеляційного адміністративного суду Геращенка І.В.
стосовно постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 03.08.2017 року за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08.12.2016 року у справі № 805/4303/16-а за позовом ОСОБА_1 до Голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації ОСОБА_2, Комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації про визнання протиправним та скасування наказу.
У відповідності до частини 3 статті 25 КАС України висловлюю окрему думку стосовно зазначеного судового рішення.
08.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу від 04.11.2016 року № 69к «Про зміну підстав звільнення ОСОБА_1» до Голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації ОСОБА_2, Комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації про визнання протиправним та скасування наказу.
Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 08.12.2016 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено, оскільки суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачі в спірних правовідносинах діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Наголошує, що приписами абзацу другого частини 4 статті 43 Закону України «Про державну службу» визначена форма незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв'язку із зміною істотних умов. Така незгода має бути надана шляхом подання заяви про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу». Також, державний службовець може подати заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду. Вважає, що його незгода на запропоновану посаду необґрунтовано прирівняна судом першої інстанції до заяви про звільнення.
За результатом розгляду апеляційної скарги позивача, колегія суддів вирішила за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову суду першої інстанції - скасувати з ухваленням нової постанови про задоволення позову, а саме: визнаний протиправним та скасований наказ Голови Комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступника директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької області державної адміністрації ОСОБА_2 від 04.11.2016 року № 69к «Про зміну підстав звільнення ОСОБА_1».
Не погоджуючись з висновками колегії суддів Донецького апеляційного адміністративного суду в частині протиправності наказу, який є предметом у розглянутій адміністративній справі, вважаю за необхідне зазначити наступне.
Звільнення позивача із займаної посади відбулося у зв'язку із реорганізацією установи та викликаною цією реорганізацією зміною істотних умов праці (скорочення штатів), як вбачається з наказу - «за переведенням» до іншої установи - новоствореного Департаменту Донецької облдержадміністрації, так як протягом 60-ти днів після попередження про зміну істотних умов праці не надав а ні заяви про звільнення його із займаної посади, а ні заяви на переведення. Відповідний наказ був прийнятий згідно до статті 43 Закону України «Про державну службу», де зазначено - якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.
З листа Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації № 01/10-423/13 від 17.10.2016 року вбачається, що з моменту звільнення з Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації працівник ОСОБА_1 до виконання посадових обов'язків в Департаменті інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації не приступив.
Тобто, позивач з моменту видання наказу голови Комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації ОСОБА_2 від 05.08.2016 року № 66к «Про звільнення ОСОБА_1», яким його звільнено із займаної посади за переведенням для подальшого проходження державної служби в Департаменті інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, ніяким чином не виявив свого бажання проходити державну службу в цьому Департаменті.
Відповідно до преамбули Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон України «Про державну службу», закон № 889-VIII), саме цей Закон визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, і є спеціальним законодавчим актом у сфері регулювання проходження громадянами державної служби.
Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України «Про державну службу», державний службовець також може бути переведений у тому числі на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.
Згідно частини 2 цієї ж статті переведення здійснюється лише за згодою державного службовця.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 83 Закону № 889-VIII, державна служба припиняється, зокрема, у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону).
Згідно частин 1 та 2 статті 1 Закону № 889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави; державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 2 цього Закону посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов'язками у межах повноважень, визначених частиною 1 статті 1 цього Закону.
Таким чином, період перебування громадянина на державній службі - це період, протягом якого громадянин виконує певні функціональні обов'язки на визначеній посаді державної служби в певній державній установі. Погоджуюсь з висновком суду першої інстанції, що не перебування особи на такій посаді (в тому числі внаслідок звільнення) означає не перебування цієї особи на державній службі.
Загальні положення організації роботи з документами в установах незалежно від способу фіксації та відтворення інформації, яка міститься в документах, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік і контроль за виконанням встановлено нормами Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1242 (далі - Типова інструкція з діловодства) та Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року № 55 (щодо структури та змісту).
Відповідно до п. 84 Типової інструкції з діловодства, накази видаються як рішення організаційно-розпорядчого чи нормативно-правового характеру. За змістом управлінської дії накази видаються з основних питань діяльності установи, адміністративно-господарських або кадрових питань.
Відповідно до пункту 89 Типової інструкції з діловодства, накази (розпорядження) підписуються керівником установи, а у разі його відсутності - посадовою особою, яка виконує його обов'язки. Після підписання наказу (розпорядження) зміни до нього вносяться лише шляхом видання нового наказу (розпорядження) про внесення змін, що узгоджується з пунктом 96 Інструкції з діловодства Донецької облдержадміністрації, яку затверджено Розпорядженнями голови облдержадміністрації від 20.02.2012 року № 95.
Згідно пункту 92 Типової інструкції з діловодства, якщо наказом (розпорядженням) відміняється попередній розпорядчий документ, у розпорядчій частині зазначається пункт, який повинен починатися із слів: «Визнати таким, що втратив чинність,...». Зміни, що вносяться до наказу (розпорядження) оформляються окремим наказом (розпорядженням), який повинен мати такий заголовок: «Про внесення змін до наказу (розпорядження)...» із зазначенням дати, номера, назви, виду розпорядчого документа, до якого вносяться зміни.
Аналізуючи встановлені обставини та вимоги діючого законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини, вважаю правомірним наказ Голови комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації ОСОБА_2 від 04.11.2016 року № 69к «Про зміну підстав звільнення ОСОБА_1» та таким, в наслідок якого порушення прав позивача не відбулось, оскільки своїми фактичними діями позивач висловив свою незгоду на проходження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов, а той факт, що він не виклав свою незгоду у письмовій формі розцінюю як умисну перешкоду відповідачам, у яких не було іншої можливості привести у відповідність з фактичними обставинами наказ Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації від 05.08.2016 року № 66к «Про звільнення ОСОБА_1», який перешкоджав позивачу у вирішенні питання свого подальшого працевлаштування.
На мою думку, відповідачами в ході судового розгляду була доведена правомірність спірного наказу.
Суддя: І.В. Геращенко
Суддя І.В. Геращенко