Справа № 814/874/17
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв
01.08.2017 р. № 814/874/17
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гордієнко Т.О., суддів Лісовської Н.В., Марича Є.В. за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., позивача ОСОБА_1 , пр. позивача ОСОБА_2 , пр. відповідача ОСОБА_3 розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1
доМіністерства оборони України, Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168
прозобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до адміністративного суду з позовною заявою ( з урахуванням змінених позовних вимог) до Міністерства оборони України про визнання дії Міністерства оборони України, щодо відмови у внесенні відомостей про проходження військової служби-курсанта ОСОБА_1 , у період навчання з 05.08.1994 по 15.08.1946 року у Владивостоцькому військово-морському підготовчому училищі, до особової справи, військового квитка та трудової книжки ОСОБА_1 протиправними, зобов`язання внести відомості про проходження військової служби курсанта ОСОБА_1 у період навчання з 05.08.1944 по 15.08.1946 року у Владивостоцькому військово-морському підготовчому училищі до особової справи, військового квитка та трудової книжки.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 05.08.1944 є днем початку його трудового стажу, військової служби та вислуги років курсантом ВВМПУ Владивостоцького військово-морського підготовчого училища.
Відповідач надав заперечення проти позову, просить відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідач не наділений повноваженнями вносити відомості до особової справи, військового квитка та трудової книжки позивача. Також відповідачем неодноразово розглядались звернення позивача та відмовлено у зарахуванні періоду навчання у 1944-1946 роках до вислуги років на пенсію на підставі п.5 постанови Кабінету міністрів України № 393 від 17.07.1992 року.
Дослідив матеріали справи, заслухав пояснення сторін, суд встановив:
Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . В судовому засіданні позивач суду пояснив, що 05.01.1944 року він пройшов у військовому комісаріаті медичну комісію, якою був визнаний годним до військової служби. В червні 1944 року він закінчив 8 клас середньої школи. В липні 1944 року брав участь у військових табірних зборах, після чого військовий комісаріат направив його до Владивостоцького військово-морського підготовчого училища, в яке він прибув 05.08.1944 в статусі військовозобов`язаного призовника на військову службу у віці 16 років 8 міс 20 днів та був зарахований кандидатом у курсанти училища для здачі вступних іспитів.
У листі правового департаменту Міністерства оборони України від 14.12.2009 року (арк.с.60) зазначено, що у листопаді 1944 року призов громадян 1927 року народження на військову службу здійснювався відповідно до постанови Голови Державного Комітету Оборони СРСР від 25.10.1944 № ГОКО-6784сс «Про призов на військову службу призовників 1927 року народження».
Архівна довідка Центрального військово-морського архіву від 31.03.1994 року № 2411/п свідчить, що наказом начальника Владивостоцького військово-морського підготовчого училища від 18.09.1944 № 68 кандидат в курсанти ОСОБА_1 зарахований курсантом на 2-ий курс з 17.09.1944 року.
Трудова книжка позивача свідчить, що з 15.08.1946 по 15.10.1977 року він проходив службу у Радянській армії.
У військовому квитку позивача № НОМЕР_1 зазначено, що він проходив службу у Збройних Силах СРСР з 15.08.1946 року.
У 1977 році позивач звільнився із збройних сил та його особова справа надійшла до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де оформлена особова -пенсійна справа для призначення пенсії з присвоєнням їй нового порядкового номеру.
Позивач у позові зазначає, що з грудня 2006 року він почав звертатись до пенсійного фонду, Миколаївському ОВК, Міністерства оборони з проханням визнати 05.08.1944 року датою початку його трудового стажу.
У листі Міністерства оборони від 28.03.2013 (т.2 арк.с.14) зазначено, що згідно витягу з протоколу від 29.10.2012 № 6 рішенням комісії відмовлено позивачу у зарахуванні періоду навчання у Владивостоцькому військово-морському підготовчому училищі відповідно до п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 .
Також Міністерство оборони неодноразово листами від 20.02.2007, 11.03.2010, 27.07.2010, 02.09.2010,14.09.2010, 21.04.2011, 28.03.2013 відмовляло позивачу у зарахуванні до вислуги років для призначення пенсій періоду навчання з 05.08.1944-15.08.1945.
Відповідно до ст.17-1,17-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» N 2262-XII від 09.04.1992 порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом.
Згідно з п.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» N 393, 17.07.1992 вислуга років, яка була обчислена для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" перегляду не підлягає.
Пенсія позивачу була призначена до прийняття вищезазначених нормативно-правових актів та позивач не просив перерахувати йому пенсію.
В судовому засіданні позивач суду пояснив, що встановлення йому з 05.08.1944, як день початку його трудового стажу буде для нього відновленням справедливості, що він не просить перерахувати йому пенсію, оскільки отримує максимальну пенсію.
Але згідно з цим порядком до вислуги років зараховується дійсна військова служба у Радянській Армії, яка відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалась до вислуги років для призначення пенсії військовослужбовцям. Також відповідачу для з`ясування обставин стосовно того, чи мав права позивач на зарахування до вислуги років період навчання в училищі в 1944-1946 роках, мав би проаналізувати законодавство, яке діяло до 01.01.1991 рока та на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють їх відповідність усім зазначеним вимогам статті 3 КАС України.
Позовні вимоги позивача стосовно визнання дій Міністерства оборони України, щодо відмови у внесенні відомостей про проходження військової служби-курсанта ОСОБА_1 , у період навчання з 05.08.1994 по 15.08.1946 року у Владивостоцькому військово-морському підготовчому училищі, до особової справи, військового квитка та трудової книжки ОСОБА_1 протиправними та зобов`язання внести відомості про проходження військової служби курсанта ОСОБА_1 у період навчання з 05.08.1944 по 15.08.1946 року у Владивостоцькому військово-морському підготовчому училищі до особової справи, військового квитка та трудової книжки задоволенню не підлягають, оскільки це неналежний спосіб захисту прав позивача.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, відповідно до ст.19 Конституції України повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідач не наділений повноваженнями вносити зміни до особової справи, військового квитка та трудової книжки.
Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.
На підставі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Верховенство право є засобом для досягнення мети права і правової системи загалом забезпечення пріоритету природних прав людини. Принцип верховенства права є істотною характеристикою головного співвідношення між людиною та державою. Зазначений принцип є концентрованим виразом юридичних гарантій досягнення індивідом своїх цілей при укладанні суспільного договору, а за допомогою його дії діяльність держави спрямовується на виконання мети утвердження і забезпечення прав людини.
Згідно з ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін, третіх осіб, про захист яких вони просять.
Статтею 162 КАС України передбачено право суду прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Позивач вийшов на пенсію у 1977 році та йому була призначена пенсія на підставі Закону СРСР «Про державні пенсії» від 14.07.1956 року. На виконання ст.52 цього Закону Радою Міністрів СРСР була прийнята постанова від 10.11.1982 року, якою було затверджено Положення про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та їх сімей, яким було передбачено(п.п. а п.54), що до вислуги років, яка надає право на пенсії зараховується дійсна військова служба в Радянській армії та Військово-морському флоті.
Відповідно до ст.11 Закону СРСР «Про загальний військовий обов`язок» 12.10.1967 року громадяни чоловічої статі, які виявили бажання навчатись у військово-учбових закладах, можуть бути прийняті в ці учбові заклади по досягненню ними 17 років. Громадяни, прийняті у військово-учбові заклади, перебувають на дійсній військовій службі і іменуються курсантами. На них поширюються обов`язки, встановлені для військовослужбовців строкової служби.
Постановою Ради народних комісарів СРСР № 330 від 31.03.1944 року «Про організацію військово-морських підготовчих училищ закритого типу в системі наркомвійсьморфлота» з метою підвищення якості підготовки кадрів для комплектування військово-морських училищ було створено у м. Владивостоці військово-морське підготовче училище. Курсанти, які закінчили військово-морські підготовчі училища приймаються до відповідних військово-морських училищ без іспитів.
Відтак, Владивостоцьке військово-морського підготовчого училища є військово-учбовим закладом.
Таким чином законодавством на момент виникнення спірних правовідносин було визначено, що громадяни, прийняті у військово-учбові заклади, перебувають на дійсній військовій службі , а дійсна військова служба зараховується до вислуги років, яка надає право на пенсію.
Законом України « Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 (ст.56) передбачено, що до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів. Основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що (п.3) за відсутності в трудовій книжці записів або містяться неточні чи неправильні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки та інші документи, які містять відомості про період роботи. Для підтвердження військової служби приймаються військові квитки, довідки архівних і військово-лікувальних установ (п.6). У тих випадках, коли в поданому документі про стаж не указано число місяця, то ним вважається 15 число відповідного місяця.
Особова карточка члена КПСС № 04663534 від 01.07.1978 № 133 свідчить, що початок трудової діяльності у позивача розпочався у серпні 1944 року курсантом Владивостоцького військово-морського підготовчого училища без зазначення точної дати.
Послужний список особової справи ОСОБА_4 свідчить, що з серпня 1944 по серпень 1946 він був вихованцем Владивостоцького військово-морського підготовчого училища (також без зазначення точної дати).
Таким чином, суд вважає за можливе вважати початком військової служби позивача 15.08.1944 року.
Позивач з 2006 року звертався до різних інстанцій для захисту свої прав. У 2011, 2014 році він звертався до Миколаївського окружного адміністративного суду, який ухвалами суду повернув позовну заяву без розгляду та відмовив у відкритті провадження у справі.
В 2015 році позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва, який 05.04.2016 прийняв рішення про відмову у задоволенні позову та ухвалу про закриття провадження. Справа розглядалась за нормами Цивільно-процесуального Кодексу. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.11.2016 визначено, що спір за позовом позивача повинен розглядатись за правилами адміністративного судочинства. 04.05.2017 року позивач звернувся із позовною заявою до Миколаївського окружного адміністративного суду.
Задоволення його позовних вимог він вважає відновленням справедливості.
Позивачу 90 років, він більше 10 років намагається захистити свої права, тому суд вважає, що дуже важливо не допустити руйнування відчуття справедливості, як в даному конкретному випадку так і загалом у суспільстві.
За таких обставин, суд вважає за необхідне для захисту інтересів позивача зобов`язати Міністерство оборони України зарахувати до стажу військової служби період навчання у Владивостоцькому військово-морському підготовчому училищі з 15.08.1944 по 15.08.1946 року.
Позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Зобов`язати Міністерство оборони України зарахувати до стажу військової служби ОСОБА_1 період навчання у Владивостоцькому військово-морському підготовчому училищі з 15.08.1944 року по 15.08.1946 року.
3. В решті позову відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.
Головуючий суддя Т.О. Гордієнко

Суддя Н.В. Лісовська

Суддя Є.В. Марич

Повний текст постанови складено відповідно до частини 3 статті 160 КАС України та підписано судом 03.08.2017р.