Справа № 810/1887/17
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2017 року м.Київ № 810/1887/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, в якому просить суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 03.07.2017):

- визнати протиправною відмову Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації щодо визнання її постраждалою особою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії та видачі відповідного посвідчення особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 -ї категорії;

- зобовязати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації розглянути подання Богуславської районної державної адміністрації Київської області про встановлення їй статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 -ї категорії.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017 відмову Управління праці та соціального захисту населення Богуславської районної державної адмістрації Київської області в оформленні подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 визнано протиправною та зобовязано даний орган вчинити відповідні дії.

Проте, за результатом розгляду подання Богуславської районної державної адміністрації Київської області щодо встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії позивачем було отримано відповідь про відмову у видачі вказаного посвідчення.

Позивач стверджує, що відмова Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації у встановленні їй статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії та видачі відповідного посвідчення, що викладена у листі від 12.04.2017 вих. № 05-49-822 суперечать вимогам законодавства, а тому є протиправною.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 02.06.2017 відкрито провадження в адміністративній справі № 810/1887/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 03.07.2017.

03.07.2017 до початку судового засідання від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій крім іншого позивач просила суд розглянути справу без її участі в порядку письмового провадження.

У свою чергу, 03.07.2017 відповідач надав суду заперечення проти адміністративного позову відповідно до змісту яких просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог та справу розглядати без участі представника Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації.

В обґрунтування доводів заперечень зазначив, що причинний зв'язок захворювання з наслідками Чорнобильської катастрофи було встановлено позивачу як потерпілому від Чорнобильської катастрофи, на підставі посвідчення четвертої категорії.

При цьому, відповідач зауважив, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи четвертої категорії та відповідне посвідчення діє на час постійного проживання або роботи чи постійного навчання у зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Водночас, на підставі Закону України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України (від 28.12.2014 року № 76-VІІІ), який набрав чинності 01.01.2015 було виключено зону посиленого радіоекологічного контролю.

З огляду на зазначене, відповідач вважає, що з 01.01.2015 позивач не проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

Разом з цим, відповідач 1 звертав увагу суду, що довідка до акту огляду МСЕК була видана позивачу вже після 01.01.2015.

За наведених обставин, відповідач стверджує, що правові підстави для віднесення ОСОБА_1 до постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи 4 категорії та видачі відповідного посвідчення відсутні. Зауважив, що такої ж думки дотримується Вищий адміністративний суд України у своїй ухвалі від 29.11.2016 року по справі № 806/3570/15 та від 21.04.2016 у справі № К/800/688/16.

Відповідно до статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За вказаних обставин, розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

07.02.2008 ОСОБА_1 отримала посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1993 роках (категорія 4).

17.03.2015 позивач отримала довідку медико-соціальної експертної комісії, відповідно до якої ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності з 13.03.2015 по захворюванню, повязаному із впливом аварії на ЧАЕС.

Як вбачається зі змісту наявної в матеріалах справи постанови у справі № 810/3603/16 колегією суддів Київського апеляційного адміністративного суду було встановлено, що в подальшому позивач звернулась до Богуславської районної державної адміністрації Київської області з заявою про видачу посвідчення особи, яка потерпіла внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії.

Листом від 05.09.2016 № 01-25/2089 Богуславська районна державна адміністрація Київської області повідомила ОСОБА_1 про відсутність підстав для видачі їй відповідного посвідчення.

З матеріалів справи вбачається, що в якості підстави для прийняття відповідного рішення виконавчий орган посилається на лист Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації від 23.01.2015 № 05-49-143, відповідно до якого Департаментом не будуть прийматись подання райдержадміністрацій та міськвиконкомів для оформлення громадянам посвідчень постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 із числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Водночас, вважаючи дії Богуславської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови у видачі та оформленні документів для внесення подання на оформлення посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 протиправними ОСОБА_1 звернулась за захистом порушених та інтересів до Київського окружного адміністративного суду.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017 визнано протиправними дії Богуславської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови у оформленні документів для внесення подання на оформлення ОСОБА_1 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Зобовязано Богуславську районну державну адміністрацію Київської області внести подання на оформлення ОСОБА_1 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Як вбачається з оскаржуваного рішення № 05-49-822 від 12.04.2017 відповідачем було розглянуто подання Богуславської районної державної адміністрації щодо встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, внесене на виконання вказаного рішення суду.

За результатом розгляду цього подання, Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації повідомив позивача про відсутність підстав для видачі їй посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, посилаючись на Закон України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28.12.2012 № 76-VII (далі закон - № 76 - VII), яким виключено абзац пятий частини другої статті 2 Закону України Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, у звязку з чим, з 01.01.2015 позивач не проживає на забрудненій території, а посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії серія В-І № 351868 від 07.02.2008 фактично втратило чинність.

У вказаній відповіді субєкт владних повноважень також зауважив, що причинний зв'язок захворювання та інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи було встановлено ОСОБА_1 вже після набрання чинності вказаного Закону про внесення змін, тобто за відсутності статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Крім того, зазначено, що Департамент прикладає значних зусиль, щоб на законодавчому рівні виправити ситуацію, яка склалась, що дасть позивачу можливість скористатись своїми правами.

Вважаючи, зазначене рішення Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації щодо відмови у визнанні її постраждалою від наслідків Чорнобильської катастрофи І, а також відмови у видачі йому відповідного посвідчення незаконним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд зазначає про таке.

Основні засади щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом УРСР від 28 лютого 1991 року № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із змінами і доповненнями (далі - Закон № 796-XII).

Відповідно до статті 9 Закону № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Питання віднесення осіб до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи визначенні нормами статей 11, 14 вказаного Закону.

Так, за приписами пункту 4 частини 1 статті 11 Закону № 796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до пункту 1, 4 частини 1 статті 14 Закону № 796-XII інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1. До четвертої категорії потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи відносяться особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Судом встановлено, що отримане 07.02.2002 та наявне у позивача на час розгляду справи посвідчення потерпілого категорії 4 серії В-І № 351868 є діючим довічно.

Відповідно до частин 1-3 статті 65 Закону № 796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулює Порядок видачі посвідчення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 із змінами і доповненнями (далі - Порядок № 51).

За визначенням, наведеним у Порядку № 51, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 51 Посвідчення видаються інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Статтею 15 Закону № 796-XII передбачено, що підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Положення статті 15 Закону № 796-XII кореспондуються з приписами пункту 10 Порядку № 51, відповідно до якого особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років посвідчення видаються на підставі довідки встановленого зразка (додаток № 7).

Отже, особи, які станом на 1 січня 1993 року постійно проживали або працювали на території зони посиленого радіоекологічного контролю понад чотири роки, визнаються потерпілими від Чорнобильської катастрофи та мають право на встановлення пільг і компенсацій, передбачених Законом № Закону № 796-XII.

Режим та правове визначення територій радіоактивного забруднення регулюється Законом України Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Разом з тим, Законом України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28.12.2014 №76-VIII абзац п'ятий частини другої (визначення зони посиленого радіоекологічного контролю) Закону України Про правовий режим території,що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, який визначав зони посиленого радіоекологічного контролю, виключений.

Цим же Законом було виключено статтю 2 (Визначення категорії зон радіоактивного забруднених територій) та статтею 23 (Компенсації та пільги громадянам, віднесеним до категорії 4) Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, вказані зміни до Закону вступили в силу з 01.01.2015.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач на час встановлення 17.03.2017 медико-соціальною експетроною комісією заключного діагнозу, який став підставою встановлення причинного зв'язку інвалідності з наслідками аварії на ЧАЕС позивач вже мала статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4.

При цьому, суд не приймає доводи відповідача зазначені в оскаржуваному рішенні відносно того, що після набрання чинності Законом України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28.12.2014 № 76-VIII посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії серія В-І № 351868 від 07.02.2008 фактично втратило чинність, оскільки по-перше вказане посвідчення є діючим довічно, а по-друге згідно з приписами статті 58 Основного закону України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. У свою чергу, суд звертає увагу, що в даному випадку, Закон від 28.12.2014 № 76-VIII не є таким, що помякшує або скасовує відповідальність в частині, що стосується спірних правовідносин.

Суд наголошує, що відповідно до приписів статті 12 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи) встановлено, що право на отримання статусу особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, пов'язане саме з фактом встановлення причинного зв'язку інвалідності з наслідками аварії на ЧАЕС.

Крім того, суд звертає увагу, що вказані зміни стосуються виключно питання правового режиму відповідної території, яка зазнала радіоактивного забруднення та не відносяться до інших питань, врегульованих законодавчими актами, зокрема, щодо визначення статусу та пільг осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд також акцентує увагу, що жодних змін у правовому регулюванні статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи в Законі України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не відбулось.

При цьому, з аналізу приписів вказаних нормативно-правових актів вбачається, що виключення законодавцем з 01.01.2015 з правового поля зони посиленого радіоекологічного контролю не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки наявність такого статусу повязана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01.01.2015.

З наявної в матеріалах справи копії постанови від 16.02.2017 у справі № 810/3603/16, вбачається, що аналогічної правової позиції дотримується і Київський апеляційний адміністративний суд.

При цьому, у вказаному рішенні колегією суддів було встановлено, що посвідчення серії В-П № 351868, яке видане позивачу 07 липня 2008 року, є належним документом та підтверджує наявність у позивача статусу особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, а позивач має право на встановлення статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та отримання відповідного посвідчення та належить до осіб, які відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи мають право на встановлення категорії 1 потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що у Богуславської районної державної адміністрації Київської області були відсутні підстави для відмови у оформленні документів для внесення подання про оформлення ОСОБА_1 посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Отже, наведені обставини свідчать про те, що позивач має всі юридичні підстави передбачені діючим законодавством на отримання посвідчення категорії 1.

Як вже зазначалось, Богуславською районною державною адміністрацією Київської області на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017 у справі № 810/3603/16 було внесено подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення позивачу ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І.

Приписами статті 65 Закону № 796 встановлено, що видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Отже, видача посвідчень потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у тому числі 1 категорії у даному випадку належить до компетенції Київської обласної державної адміністрації. При цьому, суд звертає увагу, що Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, який є структурним підрозділом державної адміністрації, діє на підставі Положення про Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації від 05.02.2013 № 43 та відповідно до пункту 34 цього Положення серед повноважень цього органу є, зокрема, виконання таких функцій, як організація та координація роботи, пов'язаної з визначенням статусу осіб, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, судом встановлено, що позивач на законних підставах та з дотриманням визначеної законодавством процедури звернувся з заявою до уповноваженого органу - Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про видачу посвідчення потерпілого категорії І серії А, для чого надав передбачені законодавством документи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відмова Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, викладена у листі № 05-59-822 від 12.04.2017, у встановленні ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І та видачі відповідного посвідчення є протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

У свою чергу, щодо позовних вимог про зобовязання відповідача розглянути подання Богуславської районної державної адміністрації щодо визначення їй статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 -ї категорії та видати відповідне посвідчення, суд зазначає про таке.

Відповідно до приписів статті 65 Закону № 796 визначення статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видача відповідного посвідчення є виключно дискреційними повноваженнями Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин

Разом з тим, завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого розгляду адміністративних справ.

Отже, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Водночас, суд враховує, що відмова відповідача у визанні ОСОБА_1 постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі їй відповідного посвідчення мотивована єдиною підставою, яка, у свою чергу, визнана судом у цій справі протиправною, а тому будь-які інші перешкоди для видачі позивачу посвідчення відсутні.

При цьому, суд зауважує, що у пункті 145 рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.1996 року у справі Чахал проти Об'єднаного Королівства вказано, що норма статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Разом з цим, приписами статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, якщо воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 по справі №1-12/2003).

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов'язання Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації розглянути подання Богуславської районної державної адміністрації Київської області про встановлення ОСОБА_1 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видати їй посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідачем, як суб'єктами владних повноважень, не надано суду жодних доказів, які б спростовували твердження позивача, а відтак, не доведено правомірності своєї позиції відносно відсутності у осіб, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, категорії 4 права на отримання статусу постраждалих від Чорнобильської катастрофи категорії 1 за умови наявності причинного зв'язку інвалідності з Чорнобильською катастрофою після 01.01.2015.

У свою чергу, на підставі наявних у справі доказів та встановлених в ході судового розгляду справи обставин, позивачем доведено суду його законне право на отримання статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 посвідчення відповідної категорії.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з вимогами статті 97 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 94, 97, 122, 158 - 163, 167, 254, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Департаменту соціального населення Київської обласної державної адміністрації щодо визнання ОСОБА_1 постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії та видачі відповідного посвідчення постраждалого внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії.

3. Зобов'язати Департамент соціального населення Київської обласної державної адміністрації розглянути подання Богуславської районної державної адміністрації Київської області щодо встановлення ОСОБА_1 статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видати ОСОБА_1 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень - Департаменту соціального населення Київської обласної державної адміністрації судовий збір в розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Панова Г. В.