Справа № 234/19570/16-а
Суддя: Фоміна Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/70/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фоміної Ю.В.,

при секретарі Муратовій Д.К.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Краматорську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 6-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Конончук І.В. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Краматорського міського суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції 6-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Конончук І.В. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову зазначив, що 14 грудня 2016 року інспектором патрульної поліції 6-ї роти 4-го батальйону лейтенантом поліції Конончук І.В. було винесено постанову серія АР № 282841 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. Відповідно до змісту постанови, він керуючи транспортним засобом, здійснив стоянку під знаком «зупинка заборонена». 23 грудня 2016 року він одержав цю постанову на поштовому відділенні № 84321 м. Краматорськ. Дана постанову вважає незаконною за таких підстав: як вбачається з матеріалів справи, інспектор Конончук І.В. зупинив його 14.12.2016 року о 13-54 за адресою м. Київ, вул. П. Орлика, 10/5 та звинуватив його в тому, що він нібито умисно здійснив стоянку автомобіля під діючим знаком «стоянка заборонена». 14.12.2016 о 14-00, за тією ж адресою вул. П. Орлика, 10/5 інспектор Конончук І.В. виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Крім того, вважає, що інспектор незаконно розглянув зазначену справу на місці зупинки транспортного засобу, чим суттєво порушив його права. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Конончук І.В. не дав йому можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, інспектор Конончук І.В. проігнорував вимоги ч.2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАІІ щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Разом з тим, після висловлення звинувачень, інспектор Конончук І.В. пішов до свого патрульного автомобілю де виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Просить скасувати постанову серії АР №282841 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, втім, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач інспектор Конончук І.В. в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином судовими повістками направленими рекомендованою поштою з повідомленням, про що свідчать повернуті конверти.

Повно та всебічно дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Положення ст. 6 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, що, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

В судовому засіданні встановлено, що 14.12.2016 інспектором патрульної поліції 6-ї роти 4 - го батальйону Конончук І.В. винесено постанову АР № 282841 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255,00 грн. (а.с.6).

Відповідальність за ст. 122 ч. 1 КУпАП настає в разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 8.4в Правил дорожнього руху, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно Правил дорожнього руху дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» Забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі,що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Відповідно до 15.14 ПДР, у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення. Наявність складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Обов'язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На це суд зазначає наступне, що відповідачем не було доведено правомірність складання ним постанови АР № 282841, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог дорожнього знаку 3.34 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 122 КУпАП, з огляду на те, що як зазначив позивач він є ветеран МВС та екстрено зупинився у зв'язку із станом його здоров'я. Пояснення позивача про те, що з його боку мала місце вимушена зупинка, в судовому засіданні не спростовані.

Крім того, ОСОБА_1 не був ознайомлений зі змістом постанови безпосередньо після її винесення, оскільки він її отримав тільки 23.12.2016, що свідчить про процесуальні порушення інспектора поліції Конончука І.В., копія постанови заповнена вкрай нерозбірливо, що свідчить про порушення прав позивача на захист.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу, змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанова серії АР № 282841 від 14.12.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП є безпідставною та необґрунтованою, у зв'язку з чим, позов в цій частині підлягає задоволенню, вказану постанову слід скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі ст.247 ч.1 п.1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Згідно Закону України «Про національну поліцію» до повноважень національної поліції відповідно до покладених на неї обов'язків належать: виявляти причини та умови, вживати заходів щодо попередження та усунення виявлених адміністративних правопорушень; патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи; складати протоколи про адміністративні правопорушення, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.

Статтею 213 КУпАП, визначено, що органи національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі, про адміністративне правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З прийняттям Закону України «Про національну поліцію» Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року законодавцем було внесено зміни до статті 258 КУпАП та викладено її в наступній редакції: «Протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Натомість Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 приймалось до моменту внесення відповідних змін в статтю 258 КУпАП та з урахуванням відсутності частини 2 статті 258 КУпАП, в якій було доповнено види правопорушень, які належать до компетенції Національної поліції та за якими постанови виносяться працівниками поліції на місці вчинення правопорушення, а не за місцем вчинення правопорушення, як наведено позивачем в позові.

Отже внаслідок прийняття в липні 2015 року відповідних змін (тобто вже після винесення рішення Конституційним судом України) суттєво змінилися положення статті 258 КУпАП, які чітко встановили право уповноваженим працівникам Національної поліції не складати протокол при вчиненні адміністративного правопорушення, розгляд яких віднесено до їх компетенції, а також право на винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення саме на місці їх вчинення (ч.4 ст. 258 КУпАП).

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу 14.12.2016 року за адресою вул. П.Орлика 10/5 м. Київ, задоволенню не підлягають.

Відповідно до 89,94 КАС України судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 6, 7,17, 19,69,71 КАС України, ст. ст. 9, 122, 251, 254, 258, 283, 288,289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 6-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Конончук І.В. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №282841 від 14.12.2016 року, винесену інспектором патрульної поліції 6-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Конончук І.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн.

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП - закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАСУ, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАСУ, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений 30.06.2017 року.

Суддя Краматорського

міського суду Ю.В. Фоміна