Справа № 826/6668/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

31 липня 2017 року № 826/6668/16

Окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними, скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася позивач ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому з урахуванням змінених позовних вимог, просила:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо своєчасної та повної виплати належного полковнику юстиції ОСОБА_1 , у зв`язку зі звільненням розміру грошового забезпечення, в тому числі й не нарахованого їй військовою частиною НОМЕР_1 за період з 01.02.2015 року по день виключення Позивача зі списків особового складу 12.09.2015 року пунктом 9 наказу військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.03.2016 року №55ДСК;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 за фактами не проведення перерахунку полковнику юстиції ОСОБА_1 та виплати належного розміру одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням за 23 календарних роки з врахуванням надбавки за виконання спеціальних завдань в розмірі 70% посадового окладу помічника командира військової частини НОМЕР_1 , яка є складовою грошового забезпечення;

- скасувати пункт 21 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02 лютого 2015 року №22ДСК як протиправний;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь полковника юстиції ОСОБА_1 суму недоплаченого грошового забезпечення за період з 01.02.2015 року по день виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , тобто 12.09.2015, яка становить 22 234,20 грн.;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) компенсацію втрати частини грошових доходів та індексацію грошових доходів в розмірах, встановлених чинним законодавством України, на суму заборгованості перед ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначила, що посадовими особами військової частини НОМЕР_1 під час проходження Позивачем військової служби порушувалися та продовжують порушуватися її права, у зв`язку із неналежним виконанням рішень суду, які набрали законної сили, наслідком чого стало нарахування та виплата Відповідачем Позивачем грошового забезпечення у меншому розмірі, ніж передбачено чинними нормативно правовими актами, що призвело до недоотримання позивачем суми у розмірі 22 234,20 грн.

Про відмову у виплаті вищевказаної суми, позивачу стало відомо з листа відповіді Відповідача 19.04.2016 року.

Крім того, позивач вказує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 року у справі № 826/8791/15 визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 та зобов`язано нарахувати та виплатити позивачу надбавку за виконання спеціальних завдань в розмірі 70% посадового окладу помічника командира військової частини НОМЕР_1 по день виключення зі списків особового складу (08.09.2015).

Позивач зазначає, що відповідно до розрахункових листів, що вказана набавка в розмірі 1435,00 грн. є складовою грошового забезпечення позивача, а тому, на її думку, протиправне припинення її виплати неодмінно вплинуло, як на встановлену на той час в розмірі 45% грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду, яка щомісячно з 01.02.2015 року стала на 645,75 грн. менше, так і на щомісячний розмір грошового забезпечення в цілому, який знизився на 2080,75 грн., тому вважає, що внаслідок цього їй була виплачена грошова допомога при звільненні з військової служби за 23 календарних роки в неналежному розмірі.

У зв`язку з чим, на думку Позивача, при належному виконанні Відповідачем постанови суду від 16.12.2015 року, в добровільному порядку, Відповідач мав скасувати пункт 21 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.02.2015 року №22ДСК, яким виплата надбавки була припинена та провести всі необхідні розрахунки з позивачем.

26.02.2016 року відповідач в рамках виконавчого провадження перерахував на картковий рахунок позивача грошову суму у розмірі 8394,27 грн. та просив закінчити виконавче провадження у зв`язку з виконанням рішення суду.

В подальшому, Позивач звернулася до відповідача з інформаційним запитом, відповідно до якого просила надати їй її розрахункові листи за період з січня по вересень 2015 року з врахуванням вищевказаної надбавки.

Отримавши розрахункові листи за вказаний період, позивач вважає, що з урахуванням рішення суду від 16.12.2015 року, з 01.02.2015 року її грошове забезпечення (в тому числі надбавка 1435,00 грн. та щомісячна додаткова грошова винагорода 4684,28 грн.) мало складати 15093,78 грн. без інфляційних доплат, а протиправність дій відповідача полягає в тому, що припинення виплати однієї зі складових грошового забезпечення впливає на розмір грошового забезпечення в цілому, тому нарахування та виплата надбавки за виконання спеціальних завдань у розмірі 70% по день фактичного виключення зі списків особового складу, на думку позивач, не може не вплинути й на визначену командиром військової частини НОМЕР_1 в розмірі 45% грошового забезпечення, до складу якого входить також надбавка, щомісячну додаткову грошову винагороду, яка не нараховувалася позивачу у серпні вересні 2015 року та складає 4038,53 грн. за один місяць.

Крім того, позивач зазначає, що щомісячна додаткова грошова винагорода фактично мала постійний характер, але за лютий 2015 року та в подальшому була нарахована відповідачем та виплачена без врахування надбавки за виконання спеціальних завдань в розмірі 70%, тобто в меншому розмірі, що також, як зазначає позивач, є протиправним.

Тому, позивач вважає, що розмір недоплаченої їй щомісячної додаткової грошової винагороди внаслідок не виплати надбавки в розмірі 1435,00 грн. щомісячно, складає 3228,75 грн.

При цьому, позивач у своєму позові вказує, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.03.2016 року №55ДСК день фактичного виключення зі списків особового складу був змінений з 08.09.2015 року на 12.09.2015 року, тому Відповідачем неправильно проведено розрахунок надбавки у розмірі 70% та грошової допомоги при звільненні з військової служби з 01.02.2015 року по 08.09.2015 року, тому, на думку позивача, відповідач протиправно нарахував виключно розмір цієї надбавки 1435,00 грн. за вказаний період на суму 10427,66 грн., з якої додатково стягнув податок з доходів фізичних осіб (18%) в розмірі 1876,98 грн., при цьому не нарахував та не виплатив позивачу вказану надбавку за додаткові чотири дні у розмірі 191,33 грн., в той час, як самостійно переніс день фактичного виключення зі списків особового складу з 08.09.2015 року на 12.09.2015 року.

Також, позивач не погоджується з діями Відповідача в частині стягнення з неї податку з доходів фізичних осіб у розмірі 1876,98 грн., оскільки вважає, що протиправність припинення виплати надбавки, яка є складовою грошового забезпечення, відбулась під час проходження позивачем військової служби з 01.02.2015 року та триває до виключення її зі списків особового складу, а тому Відповідач повинен був нарахувати їй загальний розмір надбавки за період з 01.02.2015 року по 12.09.2015 року 10618,99 грн., з відрахуванням 1,5% військового збору в сумі 159,28 грн., а перерахуванню підлягала сума 10459,71 грн., тобто, позивач вказує на те, що розмір заборгованості в частині виплати надбавки у розмірі 70% складає 2065,44 грн.

Крім того, позивач вказує на те, що нею була отримана одноразова грошова допомога при звільненні у розмірі 103 206,75 грн., без урахування надбавки за виконання спеціальних завдань у розмірі 70%, а з урахуванням цієї надбавки одноразова грошова допомога повинна була скласти 119709,25 грн., а тому, як стверджує позивач, відповідач повинен здійснити перерахунок та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50% грошового забезпечення за 23 календарних роки з урахуванням такої надбавки, тобто додатковому перерахуванню підлягає сума 16 502,75 грн.

У позові зазначено, що відповідач також повинен сплатити позивачу індексацію грошових доходів у розмірі 437,26 грн., оскільки індекс споживчих цін не перевищував граничні показники, індексація позивачу за липень 2015 року виплачена не була.

Також, позивач вказує, що оскільки відповідачем несвоєчасно виплачені належні їй суми грошового забезпечення, останній повинен нарахувати індексацію до дня їх фактичної виплати та виплатити її разом з сумою заборгованості.

Просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.04.2016 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.09.2016 року заява позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому судді у справі Погрібніченко І.М. задоволена, головуючого суддю відведено, справа передана на автоматичний розподіл для визначення суддів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.09.2016 року адміністративна справа № 826/6668/16 прийнята до свого провадження суддею Качуром І.А. та призначено судове засідання.

Під час розгляду справи позивач позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені позовній заяві.

Представник відповідач під час розгляду справи позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив у їх задоволенні відмовити, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову.

В судовому засіданні за згодою позивача, представника відповідача ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

Частиною 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 1 ст. 72КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною 3 ст. 72 КАС України передбачено, що обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Відповідно до наданої суду копії постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015 року та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 року по адміністративній справі № 826/8791/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, судами встановлено, що ОСОБА_1 з 09.12.2011 року займала військову посаду помічника командира Військової частини НОМЕР_1 , контракт про проходження з нею військової служби було укладено на 5 років та набрав чинності 03.11.2011 року.

Після призначення на посаду командира Військової частини НОМЕР_1 генерал майора ОСОБА_2 в 2014 році наказами Командира в/ч НОМЕР_1 від 20.08.2014 року № 0159 та від 21.08.2014 року №177ДСК позивача було перед вено для подальшого проходження військової служби на посаду співробітника напрямків резерву кадрового складу.

На час розгляду справ позивач була виключена зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

За результатами розгляду адміністративної справи №826/8791/15 судом першої інстанції задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не надання ОСОБА_1 частини невикористаної щорічної відпустки за 2014 рік (4 календарних дня) та щорічної основної відпустки за 2015 рік (45 календарних днів) відповідно до графіку відпусток на 2015 рік та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 частину невикористаної щорічної відпустки за 2014 рік (4 календарних дня) та щорічну основну відпустку за 2015 рік (45 календарних днів). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 року по справі №826/8791/15 Постанова Окружного адміністративного суду від 21.09.2015 року скасована в частині та прийнята нова, якою позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо припинення виплати полковнику юстиції ОСОБА_1 з 01.02.2015 року надбавки за виконання спеціальних завдань в розмірі 70% посадового окладу помічника командира Військової частини НОМЕР_1 по день виключення зі списків особового складу (08.09.2015) та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за виконання спеціальних завдань в розмірі 70% посадового окладу помічника командира Військової частини НОМЕР_1 з 01.02.2015 року по день виключення зі списків особового складу (08.09.2015). в решті постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015 року залишена без змін.

З матеріалів даної адміністративної справи № 826/6668/16 вбачається, що 18.04.2016 року Військовою частиною НОМЕР_1 видано ОСОБА_1 довідку №222/4/238/118/126, відповідно до якої Військовою частиною НОМЕР_1 на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 року та постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 10.02.2016 року №194/24 у в/ч НОМЕР_1 проведено нарахування та виплата ОСОБА_1 надбавки за виконання спеціальних завдань в розмірі 70% посадового окладу помічника командира військової частини НОМЕР_1 з 01.02.2015 по день виключення зі списків особового складу (08.09.2015), надбавка за виконання спеціальних завдань в розмірі 70% посадового окладу за місяць складає 1435,00 грн., а всього нараховано 10427,66 грн., з яких утримано податок з доходів фізичних осіб (18%) 1896,98 грн., військовий збір (1,5%) 156,41 грн., всього утримано 2033,39 грн. та перераховано на картковий рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_1 у АТ «Укрексімбанк», грошова сума в розмірі 8394,27 грн. на підставі платіжного доручення від 26.02.2016 року №328.

У відповідності до наданої суду копії Витягу з Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №162ДСК від 24.07.2015 року із змінами, внесеними наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09 вересня 2015 року № 197ДСК «Полковник юстиції ОСОБА_1 , яка перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 (колишній співробітник відділу напрямків Резерву кадрового складу, призначена за посадою помічника командира військової частини НОМЕР_1 ), звільнена наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 21 липня 2015 року №69Р з військової служби у відставку за пунктом «б» (за станом здоров`я) відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 25 липня 2015 року вибуває у щорічну основну відпустку за 2015 рік тривалістю 45 календарних днів без врахування святкових та неробочих днів по 08 вересня 2015 року.

Після закінчення щорічних основних відпусток з 08 вересня 2015 року виключити полковника юстиції ОСОБА_1 зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направити для зарахування на військовий облік до Печерсько Голосіївського об`єднаного районного у м. Києві військового комісаріату.Виплатити полковнику юстиції ОСОБА_1 грошову допомогу при звільненні з військової служби за 23 повних календарних роки служби, відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 (зі змінами).

Виплатити полковнику юстиції ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 4 календарних дні щорічної основної відпустки за 2014 рік у розмірі 1196 гривень 60 копійок.»

Згідно з наданою суду копією довідки Військової частини НОМЕР_1 від 18.04.2016 року № 222/4/238/118/124, полковнику юстиції ОСОБА_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.07.2015 року №162ДСК із змінами, внесеними наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.09.2015 року №197 ДСК нараховане грошове забезпечення за період з 01.09.2015 року по 08.09.2015 року, а саме: оклад за військовим званням 36,00 грн., оклад за посадою 546,67 грн., надбавка за вислугу років 203,93 грн., таємність 82,00 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 786,60 грн., надбавка за оперативно службову діяльність 273,34 грн., за почесне звання 27,33 грн., премія 437,33 грн., додатково належить доплата грошового забезпечення за липень серпень 2015 року 11001,00 грн., компенсація за невикористану відпустку (45 днів) «-13461,75 грн.», грошова допомога при звільненні (1 календарний рік) 4487,25 грн., всього нараховано 4419,70 грн., з яких утримано: податок з доходів фізичних осіб (15%) 662,96 грн., єдиний соціальний внесок (2,6%) 348,25 грн., військовий збір (1,5%) 66,30 грн., всього утримано 1077,51 грн., компенсація податку з доходів фізичних осіб (15%) 662,92 грн. Перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 грошова сума у розмірі 4005,15 грн.

Крім того, відповідно до наданої суду копії Витягу з наказу Командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.03.2016 року №55ДСК, пункт 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24 липня 2015 року №162 ДСК викладено в новій редакції:

« 6. Полковник юстиції ОСОБА_1 , яка перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 (колишній співробітник відділу напрямків Резерву кадрового складу, призначена за посадою помічника командира військової частини НОМЕР_1 ), звільнена наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 21 липня 2015 року №69Р з військової служби у відставку за пунктом «б» (за станом здоров`я) відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 25 липня 2015 року вибуває у щорічну основну відпустку за 2014 рік тривалістю 4 календарних дні та з 29 липня 2015 року у щорічну основну відпустку за 2015 рік тривалістю 45 календарних днів без врахування святкових та неробочих днів по 12 вересня 2015 року.

Після закінчення щорічних основних відпусток з 12 вересня 2015 року виключити полковника юстиції ОСОБА_1 зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направити для зарахування на військовий облік до Печерсько Голосіївського об`єднаного районного у .м Києві військового комісаріату.

Виплатити полковнику юстиції ОСОБА_1 грошову допомогу при звільненні з військової служби за 23 повних календарних роки служби, відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 (зі змінами)».

У відповідності до наданої суду копії довідки Військової частини НОМЕР_1 від 18.04.2016 року № 222/4/238/118/125, полковнику юстиції ОСОБА_1 відповідно до пункту 9 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.03.2016 року №55ДСК нараховано грошове забезпечення за період з 09.09.2015 року по 12.09.2015 року, з яких: оклад за військовим званням 18,00 грн.; посадовий оклад 273,33 грн., надбавка за вислугу років 101,97 грн., надбавка за роботу з таємними документами 41,00 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 393,30 грн., надбавка за оперативно службову діяльність 136,67 грн., надбавка за почесне звання 13,66 грн., премія 218,67 грн., а всього 1196,60 грн., компенсація за невикористану відпустку за 4 календарні дні дорівнює «-1196,60 грн.», всього нараховано 0,00 грн.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначаються, а також єдина система їх соціального та правового захисту встановлюється і гарантується Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

За правилами ст. 1-1 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ч. 1 статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

У відповідності до п.п. 1,2 Постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) установити, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Згідно з п.п. 1,3 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 року № 595 (у редакції Наказу Міністра оборони України від 05.12.2012 року №825), зареєстрованої Міністерством юстиції України 06.09.2012 року за №1540/21852 (яка була чинною в момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Інструкція) встановлено розміри щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям, які займають посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил України відповідно до переліку, наведеного в додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби надзвичайних ситуацій (із змінами).

Пунктом 3 Інструкції передбачено, що до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).

Згідно з п. 5 Інструкції винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

З огляду на вищевикладене, з урахуванням судових рішень, які набрали законної сили, суд приходить до висновку, що щомісячне грошове забезпечення ОСОБА_1 з 01.02.2015 року по день виключення зі списків особового складу, яким є 12 вересня 2015 року, відповідно до Витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.03.2016 року №197ДСК складається з:

У період часу з 01.02.2015 року по 30.06.2015 року (до дня зарахування позивача у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 )

- оклад за військовим званням 135,00 грн.;

- посадовий оклад 2050,00 грн.,

- надбавка за вислугу років (35%) 764,75 грн.,

- надбавка за роботу з таємними документами (15%) 307,50 грн.,

- надбавка за виконання особливо важливих завдань (100%) 2949,75 грн.,

- надбавка за оперативно службову діяльність (50%) 1025,00 грн.,

- надбавка за почесне звання (5%) 102,50 грн.,

- премія (80%) 1640,00 грн.,

- надбавка за виконання спеціальних завдань (70%) 1435,00 грн.,

- щомісячна додаткова грошова винагорода (45%), до розміру якої відповідно до Інструкції №595, входить посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), тобто повинна була нараховуватися з урахуванням надбавки за виконання спеціальних завдань 1435,00 грн. та дорівнювати 4684,28 грн., а всього розмір щомісячного грошового забезпечення ОСОБА_1 повинен був складати 15093,78 грн. (без урахування інфляційних доплат)

У період часу з 01.08.2015 року по 31.08.2015 року щомісячне грошове забезпечення повинно було нараховуватися у тому ж розмірі, без нарахування щомісячної додаткової грошової винагороди та складати 10409,50 грн. (без врахування інфляційних доплат).

У період 01.09.2015 року по 12.09.2015 року (по день виключення зі списків особового складу), тобто за 12 календарних днів грошове забезпечення ОСОБА_1 повинно було розраховуватися з наступного (без урахування інфляційних доплат, якщо такі є):

- оклад за військовим званням 135,00 грн./30*12=54,00 грн.;

- посадовий оклад 2050,00 грн./30*12=820,00 грн.,

- надбавка за вислугу років (35%) 764,75 грн./30*12=305,90 грн.,

- надбавка за роботу з таємними документами (15%) 307,50 грн./30*12=123,00 грн,

- надбавка за виконання особливо важливих завдань (100%) 2949,75 грн./30*12=1179,90 грн.,

- надбавка за оперативно службову діяльність (50%) 1025,00 грн./30*12=410,00 грн,

- надбавка за почесне звання (5%) 102,50 грн./30*12=41,00 грн,

- премія (80%) 1640,00 грн./30*12=656,00 грн.,

- надбавка за виконання спеціальних завдань (70%) 1435,00 грн./30*12=574,00 грн., а всього дорівнювати 4163,80 грн.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що Відповідачем була нарахована та виплачена позивачу лише надбавка за виконання спеціальних завдань на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 року по справі №826/8791/15, розмір щомісячного грошового забезпечення при цьому Відповідачем з урахуванням вказаної надбавки, яка у грошовому еквіваленті складає 1435,00 грн. на місяць, не перераховувався, що суперечить вимогам діючого законодавства України,яке регулює нарахування та виплату військовослужбовцям грошового забезпечення.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи Відповідача, викладені у письмових запереченнях проти позову та підтримані під час розгляду справи, в частині того, що Відповідачем виконувалася саме постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 року, резолютивна частина якої не містила зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити у тому числі й перерахунок грошового забезпечення, належного до виплати позивачу, з урахуванням надбавки за виконання спеціальних завдань у розмірі 70% посадового окладу з 01.02.2015 року по день виключення зі списків особового складу (08.09.2015), з посиланням на те, що позовні вимоги щодо перерахунку розміру грошового забезпечення з урахуванням цієї надбавки були предметом розгляду адміністративної справи №826/8791/15, а тому не підлягають вирішенню по суті під час розгляду вказаної адміністративної справи, оскільки в межах розгляду вказаної адміністративної справи позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині несвоєчасної та неповної виплати належного їй розміру грошового забезпечення з урахуванням надбавки за виконання спеціальних завдань та щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 45% грошового забезпечення за період з 01.02.2015 року по день виключення зі списків особового складу, яким є 12.09.2015 року, такі позовні вимоги не були предметом розгляду під час розгляду іншої адміністративної справи між тими самими сторонами, а також вважає за необхідне зазначити, що нормами законодавства України передбачено, що розмір щомісячного грошового забезпечення військовослужбовця складається у тому числі з щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою, а тому відповідач повинен був здійснити перерахунок розміру щомісячного грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.02.2015 року по день виключення зі списків особового складу з урахуванням надбавки за виконання спеціальних завдань, здійснивши у тому числі перерахунок щомісячної додаткової грошової винагороди у період, коли така винагорода виплачувалася останній.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що у відповідності до наданої суду копії постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2016 року по адміністративній справі № 826/15102/15 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, бездіяльності, скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, а саме: Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо забезпечення своєчасного перерахування ОСОБА_1 належного їй грошового забезпечення у зв`язку із звільненням та виключенням зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 наказом командира від 09.09.2015 №197 ДСК. Скасовано пункт 2 наказу Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 09.09.2015 №197 ДСК в частині щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 4 календарних дні щорічної основної відпустки за 2014 рік у розмірі 1196 гривень 60 копійок та встановлення кінцевої дати закінчення щорічної основної відпустки 08 вересня 2015 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення із розрахунку у повному розмірі, який вона отримувала за останньою займаною нею штатною посадою співробітника відділу напрямків Резерву кадрового складу військової частини (за посадою помічника командира військової частини) за період з 08.09.2015 по дату виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , якою має бути останній день відпустки. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Згідно з наданою суду копією довідки Військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2016 року № 222/4/238/118/409 полковнику юстиції ОСОБА_1 нараховане щомісячне грошове забезпечення за липень вересень 2015 року,

- за липень 2015 року 10409,50 грн., з яких оклад за військовим званням 135,00 грн.; посадовий оклад 2050,00 грн., надбавка за вислугу років 764,75 грн., надбавка за роботу з таємними документами 307,50 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 2949,75 грн., надбавка за оперативно службову діяльність 1025,00 грн., надбавка за почесне звання 102,50 грн., премія 1640,00 грн., надбавка за виконання спеціальних завдань 1435,00 грн.

- за серпень 2015 року 10409,50 грн., з яких оклад за військовим званням 135,00 грн.; посадовий оклад 2050,00 грн., надбавка за вислугу років 764,75 грн., надбавка за роботу з таємними документами 307,50 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 2949,75 грн., надбавка за оперативно службову діяльність 1025,00 грн., надбавка за почесне звання 102,50 грн., премія 1640,00 грн., надбавка за виконання спеціальних завдань 1435,00 грн.

- за період з 01.09.2015 року по 12.09.2015 року 3972,46 грн., з яких оклад за військовим званням 54,00 грн.; посадовий оклад 820,00 грн., надбавка за вислугу років 305,90 грн., надбавка за роботу з таємними документами 123,00 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 1179,90 грн., надбавка за оперативно службову діяльність 410,01 грн., надбавка за почесне звання 40,99 грн., премія 656,00 грн., надбавка за виконання спеціальних завдань 382,66 грн.

При цьому, відповідно до примітки нарахування та виплата надбавки за виконання спеціальних завдань в розмірі 70% посадового окладу здійснена по день виключення зі списків особового складу (08.09.2015)

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо своєчасної та повної виплати належного останній у зв`язку зі звільненням розміру грошового забезпечення в тому числі не нарахованого їй відповідачем за період з 01.02.2015 року по 12.09.2015 року підлягають частковому задоволенню, а саме суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо своєчасної та повної виплати належного ОСОБА_1 у зв`язку зі звільненням розміру грошового забезпечення в тому числі не нарахованого за період з 01.02.2015 року по 08.09.2015 року, оскільки в межах розгляду адміністративної справи №826/15102/15 Київським апеляційним адміністративним судом було надано оцінку правомірності дій відповідача щодо не забезпечення своєчасного перерахування позивачу належного їй грошового забезпечення та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення із розрахунку у повному розмірі, який вона отримувала за останньою займаною нею штатною посадою співробітника відділу напрямків Резерву кадрового складу військової частини (за посадою помічника військової частини) за період з 08.09.2015 року по дату виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , якою має бути останній день відпустки, останнім днем відпустки та, відповідно днем виключення зі списків особового складу є 12.09.2015 року на підставі Витягу з Наказу командира військової частині НОМЕР_1 від 11.03.2016 року № 55ДСК, таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають закриттю відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення перерахунку останній та виплати належного розміру одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням за 23 календарних роки з врахуванням надбавки за виконання спеціальних завдань в розмірі 70% посадового окладу помічника командира військової частини НОМЕР_1 , яка є складовою грошового забезпечення, суд встановив наступне:

Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Згідно з п.п. 38.1 Наказу Міністра оборони України «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 11.06.2008 року № 260, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14.07.2008 року за №638/15329 (зі змінами та доповненнями на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Інструкція 2), Особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше. Відповідно до п. 38.6 Інструкції 2 військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 цієї Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються:

звільненим з посад, на які вони були призначені, - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення);

які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних командирів (начальників) та тим, які до дня звільнення з військової служби були звільнені від посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад), - посадовий оклад, оклад за військовим званням на день звільнення з військової служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), що отримували військовослужбовці за останніми штатними посадами відповідно до законодавства України.

Згідно з копією довідки від 18.04.2016 року №222/4/238/118/123 Військової частини НОМЕР_1 полковнику юстиції ОСОБА_1 нараховане грошове забезпечення при звільненні з військової частини у розмірі 103206,75 грн., з яких:

оклад за військовим званням 135,00 грн.;

посадовий оклад 2050,00 грн.,

надбавка за вислугу років 764,75 грн.,

надбавка за роботу з таємними документами 307,50 грн.,

надбавка за виконання особливо важливих завдань 2949,75 грн.,

надбавка за оперативно службову діяльність 1025,00 грн.,

надбавка за почесне звання 102,50 грн.,

премія 1640,00 грн., а всього 8974,50 грн.*50%*23 календарних роки служби=103206,75 грн.

Також, з вказаної довідки вбачається, що Військова частина НОМЕР_1 роз`яснила Позивачу, що відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 року, в/ч НОМЕР_1 зобов`язана лише здійснити нарахування та виплату надбавки за виконання спеціальних завдань в розмірі 70% посадового окладу. Підстав для проведення перерахунків, у тому числі грошової допомоги при звільненні з військової служби, у військової частини НОМЕР_1 не має.

При цьому, суд звертає увагу, що розмір місячного грошового забезпечення позивача у відповідності до вимог діючого законодавства України складається у тому числі й з надбавки за виконання спеціальних завдань, яка в грошовому еквіваленті складає 1435,00 грн., тому вказана надбавка повинна була бути включеною до розміру грошового забезпечення під час нарахування грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 року.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби регулюються Наказом Міністра оборони України «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 11.06.2008 року № 260, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14.07.2008 року за №638/15329, а не постановою суду за результатом розгляду конкретної адміністративної справи. Виконання постанови суду, що набрала законної сили є обов`язковим на всій території України, відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України, але ніяким чином не стосується подальшого перерахування належних до виплати сум, які передбачені діючим законодавством України з урахуванням постанови суду.

Відповідачем, в порушення вимог ч. 1 ст. 71 КАС України, не надано будь яких належних та допустимих доказів, а також не доведено обставин, з яких останній вважає, що одноразова грошова допомога при звільненні позивачу була виплачена в повному обсязі з урахуванням надбавки за виконання спеціальних завдань, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Між тим, суд вважає за можливе з метою повного захисту права, свобод та інтересів ОСОБА_1 вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу в повному обсязі одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням надбавки за виконання спеціальних завдань у розмірі 70% посадового окладу полковника юстиції ОСОБА_1 , яка у грошовому еквіваленті складає 1435,00 грн. та з урахуванням фактично виплачених сум.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 в частині скасування пункту 21 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.02.2015 року №22ДСК, як протиправного, суд приходить до висновку про відсутність факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, оскільки вказане рішення фактично було скасовано, шляхом нарахування ОСОБА_1 надбавки за виконання спеціальних завдань у розмірі 70% посадового окладу на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 року, тобто відсутнє порушене право ОСОБА_1 , яке підлягає поновленню, а тому підстав для задоволення позовних вимог в цій частині не має.

Щодо позовних вимог про стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача ОСОБА_1 суми недоплаченого грошового забезпечення за період з 01.02.2015 року по день виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , тобто 12.09.2015 року, яка становить, за розрахунками позивача, 22 234,20 грн., суд зазначає наступне:

При визначенні розміру суми недоплаченого позивачу ОСОБА_1 грошового забезпечення за час проходження військової служби у період з 01.02.2015 року по 12.09.2015 року, суд не приймає до уваги зроблені останньою у позовній заяві розрахунки, оскільки такий розрахунок не відповідає положенням пункту 9.1 Інструкції та включає ті виплати, які не входили до складу грошового забезпечення позивача, а саме, як зазначено у позовній заяві, невиплачена індексація за липень 2015 року - 437,26 грн., податок з доходів фізичних осіб в розмірі 1876,98 грн., інших розрахунків суду надано не було, а тому встановити правильність наведеного розрахунку суми недоплаченого грошового забезпечення не представляється можливим.

При цьому, суд звертає увагу на той факт, що згідно з пунктом 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.01.2005 № 17 (17-2005-п) (далі - Порядок № 44) грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця або є особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, МНС, податкової міліції.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 44 виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

За змістом пунктів 4, 5 Порядку виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Абзацом 3 пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 визначено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

З аналізу зазначених норм суд робить висновок, що військовослужбовці, звільнені з військової служби мають право на виплату одноразової грошової допомоги, при цьому суми податку з доходів фізичних осіб спрямовується виключно на виплату компенсації втрат доходів цієї категорії громадян. Розрахунок з даними особами на день їх звільнення зі списків особового складу військової частини повинен бути здійснений в повному обсязі.

Вказані положення кореспондуються з пунктом 168.5 ст. 168 Податкового кодексу України, відповідно до якого суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку щодо порушення відповідачем свого обов`язку з виплати позивачу грошової компенсації в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб (18%), які складає 1876,98 грн., утриманого з нарахованої за постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 року надбавки за виконання спеціальних завдань у розмірі 70% посадового окладу, що дорівнює 10427,66 грн.

Доводи відповідача щодо відсутності підстав для виплати позивачу грошової компенсації у зв`язку з тим, що на час виплати цієї надбавки ОСОБА_1 не виконувала обов`язки несення служби, тобто вже втратила статус військовослужбовця, є безпідставними, оскільки несвоєчасна виплата надбавки за виконання спеціальних завдань у розмірі 70% посадового окладу (не в день звільнення і проведення розрахунку) сталася з вини самого відповідача.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах ВАС України від 06.11.2014 у справі № 822/3920/13-а та від 17.12.2014 р. у справі № 822/3919/13-а.

Позовні вимоги про стягнення суми компенсації ПДФО підлягають задоволенню з огляду на те, що відповідачем порушено існуючий порядок виплати цієї суми, а розмір суми недоплати визначений відповідачем самостійно та не заперечується позивачем.

Крім того, суд вважає за необхідне з метою повного захисту порушених прав ОСОБА_1 вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Відповідача здійснити перерахунок та виплату належного ОСОБА_1 при звільненні грошового забезпечення, з урахуванням надбавки за виконання спеціальних завдань у розмірі 70% посадового окладу та з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди (45%), до розміру якої відповідно до Інструкції №595, входить посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), тобто з урахуванням надбавки за виконання спеціальних завдань грошовий еквівалент якої встановлений 1435,00 грн., проти чого не заперечував відповідач за період з 01.02.2015 року по 08.09.2015 року.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів та індексацію грошових доходів в розмірах, встановлених чинним законодавством України, на суму заборгованості перед Позивачем, суд приходить до висновку про наступне:

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати`Кабінетом Міністрів України 21.02.2001 прийнято постанову №159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1 Порядку його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно з пунктом 4 Порядку, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані.

Під доходами в даному випадку слід розуміти грошові доходи громадян: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги і 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

За наявності зазначених в Порядку умов (порушення термінів виплати) компенсації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду.

Судом було встановлено, що Законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ та предметом спору є неповна виплата грошового забезпечення, а саме не здійснення відповідачем своєчасного перерахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням надбавки за виконання спеціальних завдань у розмірі 70% посадового окладу та з урахуванням, відповідно, додаткової щомісячної грошової допомоги у розмірі 45% від розміру грошового забезпечення на місяць, а також не проведення перерахунку саме одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення з урахуванням надбавки за виконання спеціальних завдань у розмірі 70% посадового окладу.

Тобто, в розумінні Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» грошова допомога при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення є одноразовою та не є доходом, оскільки має разовий характер.

Таким чином, в даному випадку застосування вимог статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» є неможливим.

Між тим, не своєчасне нарахування та виплата Відповідачем грошового забезпечення з урахуванням надбавки за виконання спеціальних завдань у розмірі 70% посадового окладу та з урахуванням, відповідно, додаткової щомісячної грошової допомоги у розмірі 45% від розміру грошового забезпечення на місяць за період з 01.02.2015 року по 08.09.2015 року з урахуванням фактично нарахованих сум індексації є грошовим доходом у розумінні цього Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за порушення строків виплати якого виплачується компенсація, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007р. № 1294 , оскільки Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» має вищу юридичну силу та є спеціальним для спірних правовідносин.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу таку компенсацію та індексацію.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого рішення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 94 КАС України, суд приходить до висновку про можливість віднести судові витрати за рахунок державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 11,14, 69, 70, 71, 72, 122,158 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо своєчасної та повної виплати належного полковнику юстиції ОСОБА_1 у зв`язку зі звільненням розміру грошового забезпечення в тому числі не нарахованого за період з 01.02.2015 року по 08.09.2015 року з урахуванням надбавки за виконання спеціальних завдань у розмірі 70% посадового окладу та щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 45% розміру грошового забезпечення, який вона отримувала за останньою займаною нею штатною посадою співробітника відділу напрямків Резерву кадрового складу військової частини (за посадою помічника командира військової частини).

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату належного полковнику юстиції ОСОБА_1 у зв`язку зі звільненням розміру грошового забезпечення в тому числі не нарахованого за період з 01.02.2015 року по 08.09.2015 року з урахуванням надбавки за виконання спеціальних завдань у розмірі 70% посадового окладу та щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 45% розміру грошового забезпечення, який вона отримувала за останньою займаною нею штатною посадою співробітника відділу напрямків Резерву кадрового складу військової частини (за посадою помічника командира військової частини).

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення перерахунку в повному обсязі одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням надбавки за виконання спеціальних завдань у розмірі 70% посадового окладу полковника юстиції ОСОБА_1 , яка у грошовому еквіваленті складає 1435,00 грн. та з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити полковнику юстиції ОСОБА_1 в повному обсязі одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням надбавки за виконання спеціальних завдань у розмірі 70% посадового окладу полковника юстиції ОСОБА_1 , яка у грошовому еквіваленті складає 1435,00 грн. та з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб (18%), яка складає 1876,98 грн. (одна тисяча вісімсот сімдесят шість гривень 98 копійок), утриманого з нарахованої за постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 року надбавки за виконання спеціальних завдань у розмірі 70% посадового окладу, що дорівнює 10427,66 грн.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити полковнику юстиції ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати розміру грошового забезпечення у зв`язку зі звільненням за період з 01.02.2015 року по 08.09.2015 року з урахуванням надбавки за виконання спеціальних завдань у розмірі 70% посадового окладу та щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 45% розміру грошового забезпечення, який вона отримувала за останньою займаною нею штатною посадою співробітника відділу напрямків Резерву кадрового складу військової частини (за посадою помічника командира військової частини) з урахуванням індексації, відповідно до законодавства України.

Провадження у справі в частині визнання бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо своєчасної та повної виплати належного полковнику юстиції ОСОБА_1 у зв`язку зі звільненням розміру грошового забезпечення в тому числі не нарахованого за період з 08.09.2015 року по 12.09.2015 року з урахуванням надбавки за виконання спеціальних завдань у розмірі 70% посадового окладу та щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 45% розміру грошового забезпечення, який вона отримувала за останньою займаною нею штатною посадою співробітника відділу напрямків Резерву кадрового складу військової частини (за посадою помічника командира військової частини) закрити.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур