Справа № 750/10149/16-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

3 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Волкова О.Ф., Прокопенка О.Б., -
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_4 (далі - представник позивача) про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 березня 2017 року, постановленої у справі за позовом ОСОБА_5 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 1 березня 2017 року відмовив у відкритті касаційного провадження на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 8 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року про відмову в задоволенні позову.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, представник позивача подала заяву про її перегляд Верховним Судом України з установленої пунктом 5 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеним у постанові Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року (справа № 21-6508а15) висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах положень частини третьої статті 2, частини п'ятої статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII).

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 5 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У рішенні, про перегляд якого подана заява, суди вирішували питання щодо перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2016 року, коли одночасно діяли норми частини п'ятої статті 12 Закону № 3551-XII і постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 141 «Про деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги», які регулювали такі виплати. Проте Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII було встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 12-16 Закону № 3551-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2016 рік. Зазначений Закон набрав чинності з 1 січня 2015 року, його положення у встановленому порядку не були визнані неконституційними.

У постанові Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року (справа № 21-6508а15) Верховний Суд України сформулював правовий висновок про те, що питання перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2014 році, коли одночасно діяли норми частини п'ятої статті 12 Закону № 3551-XII і постанов Кабінету Міністрів України, які регулювали такі виплати, а норми частини п'ятої статті 12 Закону № 3551-XII не були зупинені чи обмежені іншими нормативними актами, а отже, нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій у ці періоди мали здійснюватися відповідно до норм Закону

№ 3551-ХІІ.

Зі сказаного висновується, що заява не містить необхідного обґрунтування на підтвердження того, що суд касаційної інстанції в оскарженому рішенні застосував одні й ті ж самі норми матеріального права всупереч змісту фактичних обставин справи та їх правовому значенню, згаданому у виражених (відображених) вище правових висновках Верховного Суду України.

Такі обставини унеможливлюють допуск справи до провадження цього суду.

З огляду на викладене, керуючись пунктом 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України,

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради про визнання дій неправомірними та стягнення коштів для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 березня 2017 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О.Ф. Волков

О.Б. Прокопенко