Справа № 554/549/17
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 р.Справа № 554/549/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: П'янової Я.В. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 21.04.2017 по справі № 554/549/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції Національної поліції України , Інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Полтава Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 , Інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Полтава Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_3

про скасування постанов серії АР №700009 та №673003 від 16.01.2017 року про накладення адміністративних стягнень за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Полтава Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2, інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Полтава Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_3, в якому просив суд скасувати постанову серії АР № 700009 від 16.01.2017 року, складену інспектором роти № 3 батальйону УПП в м. Полтава Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_3 про накладення адміністративних стягнень у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених за ч.І ст.122 КУпАП та ч.І ст.126 КУпАП; скасувати постанову серії АР № 673003 від 16.01.2017 року, складену інспектором роти № 3 батальйону УПП в м. Полтава Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 21.04.2017 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративних стягнень у виді штрафу: серії АР №700009 від 16.01.2017 року за ч. 1 ст. 122, ч.1 ст.126, 36 КУпАП в сумі 425 грн. та серії АР №673003 від 16.01.2017 року в сумі 170 грн. - скасовано.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України, як особа, яка не брала участь у справі, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 21.04.2017 скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що судом першої інстанції в порушення ст. 69 КАС України не взято до уваги свідчення інспекторів поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що позивач не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Також стверджує про правомірність дій інспекторів під час притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Скориставшись правом подання заперечень на апеляційну скаргу, позивач вказав, що не погоджується з викладеними в апеляційній скарзі доводами та вважає постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 21.04.2017 законною та обгрунтованою.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, позивач в письмових запереченнях на апеляційну скаргу просив суд апеляційної інстанції розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідно до постанови серії АР №700009 від 16.01.2017 року, складену інспектором роти № 3 батальйону УПП в м. Полтава Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_3, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП за те, що він, керуючи автомобілем НОМЕР_1 16.01.2017 року о 17.55 год. в м. Полтава по вул. Сінній перетнув подвійну суцільну лінію розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків та не мав при собі поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив Р. 34 п. 1.3 та п. 2.1 ПДР (а.с.6).

Відповідно постанови серії АР № 673003 від 16.01.2017 року, складену інспектором роти № 3 батальйону УПП в м. Полтава Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн. за ч.6 ст.121 КУпАП за те, що він керуючи автомобілем НОМЕР_1 16.01.2017 року о 17.55 год. в м. Полтава по вулиці О.Гончара рухався на транспортному засобі, що не перереєстрований у встановленому законом порядку у встановлений термін, у зв'язку з необхідністю внесення змін до реєстраційних документів для встановлення ГБО, чим порушив п. 2.9.в, 30.1 ПДРУкраїни (а.с.7).

Не погодившись із вказаними постановами у справах про адміністративне правопорушення серії АР № 673003 від 16.01.2017 року та серії АР №700009 від 16.01.2017 року, позивач звернувся до суду з вказаним позовом про їх оскарження.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані постанови підлягають скасуванню, оскільки прийняті без урахування всіх обставин, що мають значення, не добросовісно, не розсудливо, не пропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395) постанова по справі про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення, на якому проставлено відповідні серію і номер.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за ч.1 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП за те, що він, керуючи автомобілем НОМЕР_1 16.01.2017 року о 17.55 год. в м. Полтава по вул. Сінній перетнув подвійну суцільну лінію розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків та не мав при собі поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив Р. 34 п. 1.3 та п. 2.1 ПДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП).

Статтею 36 КУпАП встановлено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Надаючи правову оцінку прийнятої постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №700009 від 16.01.2017 року, колегія суддів звертає увагу на те, що наявні у справі докази, зокрема оскаржувана постанова та відеозапис не дають підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1, правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП та не надано до суду доказів, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують доводи позивача, які б дозволили вказати на достовірність того, що позивачем порушено ПДР України.

При цьому з наданого до суду апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери поліцейського, яким зафіксовано виключно процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності, вбачається, що позивач заперечує факт перетину ним подвійної суцільної лінії розмітки, а тому будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія.

Згідно положень ст. 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача, та саме відповідач зобов'язаний довести правомірність свого рішення.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом не було надано ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції доказів, зокрема відеозапису, на якому зафіксований факт вчинення правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 по вул. Сінній в м. Полтава перетнув подвійну суцільну лінію розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків та не мав при собі поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому свідчення інспекторів патрульної поліції, які є зацікавленим у результатах розгляду справи, колегія суддів не приймає до уваги в якості достовірного та достатнього доказу.

Крім того, відповідно до полісу АЕ №7078707 від 03.02.2016, копія якого є в матеріалах справи, ОСОБА_1 станом на 16.01.2017 року мав поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та надав його працівникам поліції, що останніми не заперечується. З переглянутого відеозапису вбачається, що позивач не відмовлявся пред'явити страховий поліс та не заперечував його наявності, огляд його автомобіля не проводився. Таким чином, наявність у позивача при собі страхового полісу, з урахуванням викладеного, позивачем доведено та жодним чином не спростовано відповідачами.

Колегія суддів зазначає, що притягнення до адміністративної відповідальності не може грунтуватися на припущеннях того, що позивач до зупинки працівниками поліції не мав при собі страхового полісу, який йому було згодом надано сторонньою особою.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність винесеної постанови серії АР № 673003 від 16.01.2017 про накладення адміністративного стягнення за те, що позивач рухався на транспортному засобі, що не перереєстрований у встановленому законом порядку у встановлений термін, у зв'язку з необхідністю внесення змін до реєстраційних документів для встановлення ГБО, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 04.09.2013 при перереєстрації автомобіля ОСОБА_1 у зв'язку з переобладнанням для роботи на газовому паливі, була допущена помилка в його свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу щодо типу палива.

З огляду на те, що позивачем було здійсненні всі необхідні дії для внесення змін до реєстраційних документів для встановлення ГБО та відсутність вини позивача в тому, що органом, що проводив реєстрацію змін, було допущено помилку під час реєстрації транспортного засобу, колегія суддів зважає на відсутність суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП .

Колегія суддів зазначає, що відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП належним чином не перевірено пояснення позивача з цього приводу та прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності без з'ясування всіх обставин справи.

Оцінюючи прийняті рішення відповідача на відповідність критеріям, зазначеним в ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи оскаржувані постанови в справах про адміністративне правопорушення, відповідачі дійшли неправомірного висновку про наявність в діях позивача складу адміністративних правопорушень, а тому вказані постанови є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обгрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 21.04.2017 по справі № 554/549/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Пянова Я.В. Зеленський В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 31.07.2017.