Справа № 750/5230/17
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/5230/17 Головуючий у 1-й інстанції: Литвиненко І.В. Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Костюк Л.О. та Файдюка В.В.,

за участю секретаря - Качак Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 червня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати протиправними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо припинення нарахування і виплати пенсії за віком з 01 червня 2015 року по 15 вересня 2016 року та зобов'язати нарахувати і виплатити пенсію за вказаний період у розмірі 90201 грн. 17 коп.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 червня 2017 року вказаний адміністративний позов був залишений без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що про порушення свого права на отримання пенсії за період з 01 червня 2015 року по 15 вересня 2016 року дізналася із листа Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 10 травня 2017 року № 796/02/Н-7. Також позивач зазначає, що відповідно до ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилися та про причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 червня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду - без змін виходячи із наступного.

Згідно з ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про залишення адміністративного позову ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач без поважних причин пропустила строк звернення до суду.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Суд встановив, що з 16 липня 2010 року ОСОБА_2 була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Після призначення вказаної пенсії позивач продовжувала працювати на посаді судді. З огляду на набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», виплату пенсії позивачу припинено із 01 квітня 2015 року.

У зв'язку з виходом у відставку з 16 вересня 2016 року ОСОБА_2 отримує щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Позивач вважає, що з 01 червня 2015 року Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України зобов'язане було поновити виплату їй пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому звернулася із заявою про нарахування та виплату пенсії за період з 01 червня 2015 року по 15 вересня 2016 року. У задоволенні вказаної заяви було відмовлено листом від 10 травня 2017 року № 796/02/Н-17.

Не погоджуючись із такими діями Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, ОСОБА_2 звернулася до суду з вимогами про:

- визнати протиправними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо припинення нарахування і виплати пенсії за віком з 01 червня 2015 року по 15 вересня 2016 року;

- зобов'язання нарахувати і виплатити пенсію за вказаний період у розмірі 90201 грн. 17 коп.

У відповідності до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з абз. 22 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом

Колегія суддів приходить до висновку, що позивач повинна була дізнатися про порушення свого права на щомісячне отримання пенсії у день настання строку для виплати пенсії за кожен із місяців.

Як раніше зазначалося, ОСОБА_2 оскаржує дії відповідача щодо припинення виплати пенсії за період з 01 червня 2015 року по 15 вересня 2016 року. Проте, з адміністративним позовом звернулася до суду 01 червня 2017 року, тобто після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

В адміністративному позові ОСОБА_2 зазначає, що порушення її права на відновлення нарахування та виплати пенсії мало триваючий характер та було зупинене звернення із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання.

Разом з тим, пенсія носить систематичний щомісячний характер. Право на отримання пенсії за кожен із місяців є порушеним із дати закінчення встановленого законом строку для її нарахування і виплати. У зв'язку з цим порушення права на поновлення виплати пенсії не є триваючим. Крім того, даний адміністративний позов був поданий майже через рік після дати, з якої, на думку позивача, було перерване порушення її права на отримання пенсії.

Також ОСОБА_2 посилається на те, що про порушення свого права на відновлення виплати пенсії за період з 01 червня 2015 року по 15 вересня 2016 року дізналася із листа Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 10 травня 2017 року № 796/02/Н-17.

Вказаним листом позивачу було повідомлено про те, що Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України не визнає її право на отримання пенсії за вказаний період порушеним. З вказаного листа ОСОБА_2 фактично дізналася про те, що відповідач відмовляється поновити право на отримання пенсії, яке, на її думку, було порушене.

Натомість про порушення свого права на поновлення виплати пенсії за період з 01 червня 2015 року по 15 вересня 2016 року позивач, як раніше зазначалося, повинна була дізнатися не отримавши пенсію за кожен із місяців такого періоду.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для визначення причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом поважними.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що строки звернення до суду з даним позовом не застосовуються відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Вказана норма права передбачає виплату за минулий час без обмеження будь-яким строком лише нарахованих сум пенсії, які не отримані пенсіонером з вини органу, що призначає і виплачує пенсію. Разом з тим, в даному випадку пенсія за період з 01 червня 2015 року по 15 вересня 2016 року не лише не виплачувалася позивачу, але й не була нарахована. Відповідно, ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не регулює правовідносини, що виникли між сторонами даної справи.

Посилання позивача на ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є необґрунтованим, адже вказана норма права не підлягає застосуванню. Відповідно до абз. 2 п. 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Таким чином, суд першої інстанції вірно застосував ст.ст. 99, 100 КАС України. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі від 19 червня 2017 року, та не можуть бути підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 червня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 99, 100, 159, 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 червня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді Л.О. Костюк

В.В. Файдюк

Ухвала складена у повному обсязі 07 серпня 2017 року.

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Файдюк В.В.

Костюк Л.О.