Справа № 162/310/17
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року Справа № 162/310/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання Шикун О.Є.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача Дубеля А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Дубеля Андрія Івановича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державного архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Дубеля Андрія Івановича про скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22.03.2017 року №8/1000.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.03.2017 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державного архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Дубелем Андрієм Івановичем проведено позапланову перевірку дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Під час перевірки встановлено, що громадянин ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 Любешівського району Волинської області у 2016 році самочинно розпочав будівельні роботи з будівництва магазину без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт на земельній ділянці, яка рішенням Любешівської селищної ради №4 від 14.09.2010 року була виділена приватному підприємцю ОСОБА_1 під розміщення торгового контейнера, чим порушив вимоги пункту 2 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами перевірки складено акт від 14.03.2017 року, на підставі якого головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державного архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Дубелем А. І. винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівельної діяльності від 22.03.2017 року №8/1000, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 3 пункту 4 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 57 600,00 грн.

Позивач вважає таку постанову протиправною та просить її скасувати, оскільки відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови було грубо порушено вимоги чинного законодавства, а саме не було завчасно повідомлено про здійснення перевірки, внаслідок чого він був позбавлений можливості бути присутнім під час проведення перевірки, надавати пояснення, заперечення щодо висунутого звинувачення.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначили, що відповідно до рішення виконавчого комітету Любешівської сільської ради від 14.09.2010 року №4 позивачу дозволено розміщення об'єкта торгівлі - контейнера в смт. Любешів на території ринку з 15.09.2010 року. Вказаний контейнер площею 26 м2 по даний час розміщений по АДРЕСА_1 і знаходиться поряд з об'єктом будівництва, щодо якого проводилася перевірка. Договори щодо оренди чи користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 між позивачем та Любешівською сільською радою не укладалися. Крім того, відповідно до рішення Любешівської селищної ради від 08.09.2016 року №10/51 замовником розроблення детального плану території земельної ділянки в АДРЕСА_1, на якій розташований об'єкт будівництва, щодо якого проводилася перевірка, є саме Любевшівська селищна рада, а ОСОБА_1 є лише інвестором, який фінансує розроблення містобудівної документації. Таким чином, відповідачем не було встановлено хто є забудовником об'єкта будівництва, тому на позивача неправомірно накладено штраф за порушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідач в письмових запереченнях на адміністративний позов, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що під час перевірки встановлено, що на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 Любешівського району громадянин ОСОБА_1 самочинно розпочав виконання будівельних робіт з будівництва магазину без зареєстрованої декларації на початок виконання будівельних робіт. Даний факт підтверджується тим, що позивачу на даній земельній ділянці рішенням Любешівської селищної ради від 14.09.2010 року №4 надано дозвіл на розміщення об'єкта торгівлі-контейнера. Крім того, відповідно до рішення Любешівської селищної ради від 08.09.2016 року №10/51 ОСОБА_1 є інвестором, який фінансує розроблення містобудівної документації, а саме: детального плану території земельної ділянки в АДРЕСА_1, на якій розташований об'єкт будівництва, щодо якого проводилася перевірка.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.03.2017 року на підставі наказу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області від 13.03.2017 року №121П та відповідно до направлення для проведення позапланової перевірки від 13.03.2017 року №121 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державного архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Дубелем А. І. проведено позапланову перевірку дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Під час перевірки встановлено, що громадянин ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 Любешівського району Волинської області у 2016 році самочинно розпочав будівельні роботи з будівництва магазину без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт на земельній ділянці, яка рішенням Любешівської селищної ради №4 від 14.09.2010 року була виділена приватному підприємцю ОСОБА_1 під розміщення торгового контейнера, чим порушив вимоги пункту 2 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». На ділянці збудований металевий корпус одноповерхової будівлі з влаштуванням бетонної стяжки, об'єкт відноситься до ІІ категорії складності.

За результатами перевірки складено акт від 14.03.2017 року, на підставі якого головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державного архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Дубелем А. І. винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівельної діяльності від 22.03.2017 року №8/1000, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 3 пункту 4 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 57 600 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI (далі - Закон №3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок№553).

Відповідно до пункту 1 Порядку №553 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, Держархбудінспекцією.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням, зокрема, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції (пункт 2 Порядку №553).

Згідно із пунктом 5 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктом 7 Порядку №553 передбачено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Відповідно до пункту 9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

У разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування, який будує чи збудував такий об'єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб'єкта містобудування.

Пунктом 12 Порядку №553 встановлено, що посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані: у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб'єктами господарювання та фізичними особами; ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством; за письмовим зверненням суб'єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно із пунктом 16 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис) (пункт 17 Порядку №553).

Відповідно до абзацу 3 пункту 4 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» 14.10.1994 року 208/94-ВР (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації: на об'єктах II категорії складності - у розмірі тридцяти шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно із пунктом 2 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 року №244 (далі - Порядок №244) (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», розглядаються органами державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, Держархбудінспекцією.

Накладати штраф від імені органів, визначених в абзацах другому - четвертому пункту 2, мають право: керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; керівники структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

Пунктом 19 Порядку №244 встановлено, що доказами у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність відповідного суб'єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені дані встановлюються на підставі протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у разі потреби - на підставі пояснень суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, свідків, а також інших документів.

Посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час розгляду справи зобов'язана з'ясувати, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб'єкт містобудування в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (пункт 21 Порядку №244).

Як вбачається з акта перевірки, відповідач дійшов висновку, що громадянин ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 Любешівського району Волинської області у 2016 році самочинно розпочав будівельні роботи з будівництва магазину без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт на земельній ділянці, яка рішенням Любешівської селищної ради №4 від 14.09.2010 року була виділена йому під розміщення торгового контейнера, а тому порушив вимоги пункту 2 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Однак, з таким висновком відповідача суд не погоджується з огляду на наступне.

Так, відповідно до рішення виконавчого комітету Любешівської сільської ради від 14.09.2010 року №4 позивачу дозволено розміщення об'єкта торгівлі - контейнера в смт. Любешів на території ринку з 15.09.2010 року.

В судовому засіданні встановлено, що вищезгаданий контейнер площею 26 м2 по даний час розміщений по АДРЕСА_1 і знаходиться поряд з об'єктом будівництва, щодо якого проводилася перевірка. Дана обставина не заперечувалась відповідачем.

Крім того, відповідач у своїх поясненнях на підтвердження того факту, що саме позивачем здійснено самочинне будівництво магазину без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт на земельній ділянці по АДРЕСА_1 посилався також на рішення Любешівської селищної ради від 08.09.2016 року №10/51 про розроблення детального плану території земельної ділянки в АДРЕСА_1.

Однак відповідно до вказаного рішення замовником розроблення детального плану території земельної ділянки в АДРЕСА_1, на якій розташований об'єкт будівництва, щодо якого проводилася перевірка, є саме Любешівська селищна рада, а ОСОБА_1 виступає лише інвестором, який фінансує розроблення містобудівної документації і на момент розгляду справи відсутні будь-які докази щодо початку такого розроблення позивачем.

Суд зобов'язував відповідача надати інші докази на підтвердження того факту, що саме позивач є замовником будівництва об'єкта, щодо якого проводилась перевірки, проте таких документів суду не було надано.

Таким чином, із вищезазначених документів неможливо встановити, що саме ФОП ОСОБА_1 здійснив самочинне будівництво магазину по АДРЕСА_1, а тому і застосування до позивача штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності є неправомірним.

Водночас суд звертає увагу, що відповідно до пункту 9 Порядку №553 (в редакції, що діяла на момент проведення позапланової перевірки) у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування, який будує чи збудував такий об'єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб'єкта містобудування.

З огляду на відсутність належних та допустимих доказів щодо особи забудовника на ділянці де була проведена позапланова перевірка, відповідач був зобов'язаний діяти відповідно до вимог зазначеного пункту 9 Порядку і лише після встановлення особи забудовника органами внутрішніх справ притягнути таку особу (осіб) до відповідальності за вчинення правопорушення у сфері містобудування.

Відповідно до частини першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийняття оскаржуваного рішення, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні адміністративного позову сплачено судовий збір в розмірі 640,00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.740007546.1 від 06.04.2017 року.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області підлягає до стягнення на користь позивача судовий розмір в розмірі 640,00 грн., сплачений при поданні адміністративного позову.

Керуючись статтями 2, 68-72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22 березня 2017 року №8/1000.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державного архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 01 серпня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В.Дмитрук