Справа № 826/15985/16
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 серпня 2017 року № 826/15985/16

Колегія суддів Окружного адміністративного суду міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., суддів Арсірія Р.О. Кузьменка В.А. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до треті особиУправління розгляду звернень та забезпечення діяльності Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації; Міністерства юстиції України Вища кваліфікаційна комісія нотаріату при Міністерстві юстиції України; ОСОБА_2
провизнання протиправним та скасування висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 01.04.2016 за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 від 05.03.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління розгляду звернень та забезпечення діяльності Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, третя особа: Вища кваліфікаційна комісія нотаріату при Міністерстві юстиції України про визнання протиправним та скасування висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 01.04.2016 за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 від 05.03.2016.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.10.2016 до участі у справі в якості другого відповідача залучено Міністерство юстиції України та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем позивача, як суб'єкта оскарження, не було повідомлено про розгляд скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 від 05.03.2016 як і не було надіслано копії скарги та доданих до неї документів чим порушено вимоги пунктів 9 та 10 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 та позбавлено позивача можливості реалізувати надані йому права. Також позивач посилався на допущення порушення процедури розгляду скарги, які полягають у неотримання від позивача пояснень, як суб'єкта оскарження, подання скарги з порушенням визначених чинним законодавством строків,

Водночас, позивач посилався на те, що його дії як реєстратора під час ухвалення рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.07.2015 № 22837407 були цілком законними.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач 2 проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач 2 обґрунтовує тим, що пунктами 9, 10 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 передбачено, що неотримання заінтересованими особами телефонограм з причин, що не залежать від суб'єкта розгляду скарг, не перешкоджає розгляду скарги, а з метою отримання копії скарги позивач за день, що передує розгляду скарги не звертався та вказаним порядком не визначено процедури отримання скарги. Також, відповідач посилається на те, що оскільки за результатами розгляду скарги рішення приймається у формі наказу, позивачу було направлено копію відповідного наказу прийнятого на підставі оскаржуваного висновку. Також, відповідач посилався на встановлення за результатами розгляду скарги ряду грубих порушень вимог чинного законодавства зі сторони позивача, як державного реєстратора.

Представники відповідача та третьої особи 1 та третя особа 2 у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Під час розгляду справи колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

14.03.2016 Міністерством юстиції України зареєстровано за вх. № 7714-0-3316 скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 від 05.03.2016 щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу, індексний номер 22837407, час внесення о 13:03:51 код.), яким було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ "Кей-Колект".

30.03.2016 складено повідомлення щодо засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за скаргою ОСОБА_2 (представник за довіреністю ОСОБА_3) на рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.07.2015 № 22837407 прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 01.04.2016 о 11 год. 00 хв.

01.04.2016 Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за результатами розгляду скарги ОСОБА_3, представника за довіреністю ОСОБА_2 від 05.03.2016, зареєстрованої Міністерством юстиції України 14.03.2016 за № 7714-0-33-16 складено висновок, яким рекомендовано:

"1.Задовольнити скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 від 05 березня 2016 року.

2.Скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 від 14 липня 2015 року 22837407 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Внести до Державного реєстру речових прав па нерухоме майно запис про скасування запису про власності № 10399301. Виконання покласти на Департамент держав реєстрації Міністерства юстиції України.

3. Тимчасово заблокувати доступ приватного нотаріуса Київською міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком до 01 жовтня 2016 року. Виконання покласти на державне підприємство «Національні інформаційні системи.".

21.04.2016 Міністерством юстиції України відповідно до пункту 1 частини другої, пункту 2 частини шостої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункту 12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів У краї від 25.12.2015 № 1128 видано наказ № 1185/5 "Про задоволення скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 від 05 березня 2016 року".

Позивач, не погоджуючись з висновком Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 01.04.2016, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір).

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, яким визначено процедуру розгляду відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закони) скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації, територіального органу Мін'юсту (далі - суб'єкт оскарження), що здійснюється Мін'юстом та його територіальними органами (далі - суб'єкт розгляду скарги).

Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено, що для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

Згідно з пунктом 8 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб'єкта оскарження, і вирішує: чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб'єкта оскарження; чи було оскаржуване рішення прийнято суб'єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб'єктом оскарження на законних підставах; чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора); які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Відповідно до пункт 9 вказаного Порядку під час розгляду скарги по суті обов'язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб'єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Пунктами 10 та 11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 встановлено, що суб'єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє скаржнику (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкту оскарження та іншим заінтересованим особам, зазначеним у скарзі або встановленим відповідно до відомостей реєстрів, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: рекомендованою телеграмою; телефонограмою; факсимільним повідомленням; засобами електронної пошти. Копії скарги та доданих до неї документів надаються суб'єкту оскарження та заінтересованим особам, зазначеним у скарзі або встановленим відповідно до відомостей реєстрів, не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб'єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов'язково приймаються комісією до розгляду.

Згідно з пунктом 12 вказаного Порядку за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Частиною шостою статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: відмову у задоволенні скарги; задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: скасування рішення про державну реєстрацію прав; скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації; притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України. Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ" та "д" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України. У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги. Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Отже, до повноважень Міністерства юстиції України, зокрема, належить розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність суб'єктів державної реєстрації і законодавством регламентовано відповідну чітку процедуру їх реалізації, яка вимагає запрошення суб'єкта оскарження до участі в розгляді скарги та його повідомлення про відповідну дату, час та місце.

Важливість дотримання і неухильного виконання зазначеного етапу процедури розгляду скарги безпосередньо пов'язана із забезпеченням права суб'єкта оскарження на захист, зокрема, надання відповідних пояснень з приводу оскаржуваних дій, рішення чи бездіяльності. Тому, невиконання суб'єктом владних повноважень вимог законодавства у цій частині зводить нанівець законність всієї процедури розгляду скарги та, як наслідок, прийнятого за її результатами рішення.

Позивач в позовній заяві зазначає про те, що він не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 від 05.03.2016 та ним не було отримано копії відповідної скарги, що в свою чергу унеможливило надання ним пояснень щодо обставин, викладених у такій скарзі, та, відповідно, не дало змоги суб'єкту розгляду скарги повно та об'єктивно дослідити всі обставини справи.

Відповідачем доказів на підтвердження факту повідомлення позивача у спосіб перелік яких визначений пунктом 10 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 та надання позивачу копії скарги доданими до неї документами на виконання вимог пункту 11 вказаного Порядку суду надано не було, як і не було зазначено про причини неможливості надання відповідних документів.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних повноважень, у випадку, якщо він є відповідачем в адміністративній справі, покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом адміністративного судочинства України на кожну сторону, в не залежності від того чи є вона суб'єктом владних повноважень, покладено обов'язок щодо доведення обставин на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, у суду відсутні докази на підтвердження факту дотримання відповідачем вимог Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 в частині повідомлення позивача про час і місце розгляду ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 від 05.03.2016 та вручення йому копії вказаної скарги з доданими до неї документами.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що оскаржуваний висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 26.04.2016 складений без дотримання вимог Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 в наслідок чого були порушені законодавчо визначені права суб'єкта оскарження подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов'язково мають прийматись комісією до розгляду.

Водночас, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 8 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Отже, рішення суб'єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб'єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та пункту 12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128, вирішення скарги на рішення суб'єкта державної реєстрації здійснюється Міністерством юстиції України шляхом прийняття відповідного наказу, у той час, як висновок Комісії містить лише обставини, встановлені в ході перевірки відповідних обставин скарги, і не створює для суб'єкта оскарження правових наслідків, тому, згідно з положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, не є рішенням суб'єкта владних повноважень, що не заперечується й апелянтом.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017 у справі № 826/7686/16.

З огляду на викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя О.П. Огурцов

Судді Р.О. Арсірій

В.А. Кузьменко