Справа № 754/15556/16-а
Суддя: Таран Н. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/142/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.

за участі секретаря - Яремус - Байсанової А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 4-ї роти 1-го батальйону молодшого лейтенанта поліції Ковальчук І.М., третя особа: Департамент патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.12.2016 р. інспектором патрульної поліції 4-ї роти 1-го батальйону мол. лейтенантом поліції Ковальчук І.М. було винесено постанову АР№731236 про стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Відповідно до змісту постанови, позивач ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом vw polo АА6013КК, нібито здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги чим порушив п. 11.4 ПДР. На думку позивача, інспекттор не дав позивачу можливості скористатись своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, на думку позивача, інспектор проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Позивач вважає, що дана постанова винесена незаконно, упереджено,з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов.

Відповідач в судовове засідання не зявився, на адресу суду надіслав письмові заперечення, якими заперечував шодо задоволення позову, посилаючись на те, що він діяв в межах своїх повноважень, а постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП винесена відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. №1395 «У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу». Позивача було належним чином ознайомлено з його правами та обов'язками, до того ж права та обов'язки особи яка притягується до адміністративної відповідальності зазначені на звороті постанови про накладення адміністративного стягнення. Таким чином, відповідач вважає, що винесена ним постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача є правомірною, а її зміст не суперечить нормам законодавства. У зв'язку з чим просив у задоволені позову відмовити.

Представник третьої особи - Департаменту патрульної поліції Осипенко С.В. в судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на те, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Зазначивщт, що Інспектор патрульної поліції 4-ї роти 1-го батальйону молодший лейтенант поліції Ковальчук І.М. 12.12.2016 р. встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №731236 від 12.12.2016 та надано позивачу для ознайомлення, при цьому роз'яснивши його права як гр. України. Крім того, зазначив, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року, було внесено зміни до ст. 258 КУпАП. У випадках, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, котра відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Таким чином, розглянувши дану постанову, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншим нормативно-правовим актам. Таким чином, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, тому вважає, що не має підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вимоги ст. 69 КАС України передбачають, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.12.2016 р. інспектором патрульної поліції 4-ї роти 1-го батальйону молодшим лейтенантом поліції Ковальчук І.М. було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по пр. Возз'єднання на дорозі з двостороннім рухом, здійсним виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив п. 11.4 ПДР України.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про Національну поліцію" від 29.12.2015 року, поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Положеннями ст. 23 вищевказаного Закону визначено обсяг повноважень поліції, згідно яких поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров'ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Крім того, відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 252 КУпАП (із змінами, внесеними згідно із Законом N 2342-III ( 2342-14 ) від 05.04.2001) орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з відеофіксації з нагрудної камери патрульного - інспектора патрульної поліції 4-ї роти 1-го батальйону молодшого лейтенанта поліції Ковальчука І.М., оглянутої в судовому засіданні, позивачем при спілкуванні з відповідачем не заперечувався факт його руху по зустрічній смузі. Крім того, як вбачається з самих пояснень позивача відповідачу він вважав, що його рух по зустрічній смузі є нормальним явищем, оскільки він не збирався стояти в пробці.

Судом встановлено, що постанова серії АР №731236 від 12.12.2016 року складена уповноваженою на те посадовою особою, за формою і змістом відповідають вимогам ст.ст.255, 256, 283 КУпАП України, штраф накладений в межах санкції ч.2 ст.122 КУпАП.

Посилаючись на необхідність визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, позивач посилаються на те, що її складання на місці не передбачено вимогами чинного законодавства та порушують його право на захист.

Між тим, суд вважає, що винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності одразу на місці вчинення без попереднього винесення відповідного протоколу не порушує вимоги законодавства та права позивача з огляду на наступне.

Так, за умовами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу.

Крім того, згідно ч.3,4 ст..258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Також, за умовами ч.5 ст.258 КУпАП визначено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Вказані вимоги закону передбачають складання протоколу лише з умовою, що вчинення правопорушень окрім тих, що вчинені у сфері забезпечення дорожнього руху, а також тоді, коли особа під час складання оспорить адміністративне стягнення.

Між тим, як вбачається з постанови про вчинення адміністративного правопорушення від 12.12.2016 року, то позивач власноруч підписав постанову при цьому не вказавши на будь-які заперечення щодо його складання, що у даному випадку не зобов'язує відповідача виносити попередньо протокол про його вчинення в розумінні ч.5 ст.253 КУпАП (а.с.8).

Інші доводи позивача не спростовують законність дій відповідача з винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що на підставі винесеної згідно вимог законодавства постанови про виявлене вчинене адміністративне правопорушення, відсутність заперечень щодо її винесення з боку позивача на місці, відповідачем було правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та порушень його прав під час складення такої постанови не було.

Таким чином, при винесенні постанови серії АР №731236 від 12 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, відповідач діяв законно та в межах своїх повноважень.

За таких обставин, наведені позивачем доводи про відсутність доказів порушення ним Правил дорожнього руху та процесуальних порушень при притягненні його до адміністративної відповідальності з боку відповідача не заслуговують на увагу, оскільки складення постанови на місці не є підставою для скасування законного рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 251, 255, 256, 283-284, 288 КУпАП, Законом України „Про Національну поліцію", ст. ст. 2, 18, 71, 93, 99, 100, 104-106, 161-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 4-ї роти 1-го батальйону молодшого лейтенанта поліції Ковальчук І.М., третя особа: Департамент патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення -відмовити.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 03.08.2017 р.

Суддя: Н.Г. Таран