Справа № 753/3407/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 753/3407/17 Головуючий у 1-й інстанції: Комаревцева Л.В. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

03 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 41 КАС України, в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 08 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил. Свої вимоги обґрунтовує тим, що, на його думку, митницею допущено порушення процедури розгляду справи про порушення митних правил, які полягали у неналежному повідомленні позивача про розгляд справи та відповідно у розгляді справи за його відсутності.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 08 червня 2017 року у задоволенні вказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились.

Розглянувши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що 23.07.2016 року о 21 год 34 хв на митну територію України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 в митному режимі «транзит» ввезено легковий автомобіль марки «AUDI А4». реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов номер НОМЕР_1.

Оскільки станом на 18.01.2017 року його не вивезено та в інший митний режим не заявлено, тому посадовою особою Волинської митниці ДФС відносно ОСОБА_2 було складено протокол про порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Розгляд справи було призначено на 01.02.2017 року на 10.00 годину за адресою: Волинська область, Любомльський район, с. Римачі, Волинська митниця ДФС.'

Вчинення правопорушення в справі про порушення митних правил №0152/205020100/17, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу Україні, повністю підтверджено матеріалами справи, а саме: протоколом про порушення митних правил від 18.01.2017 року № 0152/205020100/17, витягом з бази даних ПІК «Інспектор-2006», ЄАІС ДФСУ та іншими документами.

01.02.2017 року відповідачем було винесено постанову № 0152/205020100/17, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою відповідача, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Залишаючи без задоволення даний адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є неправомірними та необгрунтованими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції було встановлено, що станом на 18.01.2017 року позивачем не вивезено зазначений вище автомобіль та в інший митний режим його не заявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України встановлені строки для транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Отже, термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля, з митної території України закінчився 02.08.2016 року.

При цьому судом першої інстанції було встановлено. що ОСОБА_2 щодо неможливості вивезення вказаного транспортного засобу до органів ДФС не звертався, про аварію або дії обставин непереборної сили та обставини події, місцезнаходження даного автомобіля не повідомляв. Документи, що підтверджують неможливість доставити вищевказаний транспортний засіб до органів доходів і зборів та органів ДФС він не надавав.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 перевищив встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення автомобіля марки «AUDI А4», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов номер НОМЕР_1 більше ніж на 10 (десять) діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 491 Митного кодексу України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Частиною 1 ст. 494 Митного кодексу України передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів, зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Судом першої інстанції було встановлено, що про час, місце та дату розгляду справи про порушення митних правил ОСОБА_2 був повідомлений належним чином.

При розгляді справи про порушення митних правил та вирішенні питання про стягнення, яке б відповідало положенням статті 23, 34, 35 КУпАП, митним органом було взято до уваги, що обтяжуючих та пом'якшуючих обставин відповідальності за вчинене правопорушення не встановлено.

01.02.2017 року митним органом було винесено постанову № 0152/205020100/17, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більще ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2, був неодноразово повідомлений про розгляд протоколу про порушення митних правил. Для дачі пояснень не прибув та поважних причин не навів.

Зі статтею 95 Митного кодексу України ОСОБА_2 був ознайомлений, про що свідчить запис в ПІК АСМО «Інспектор 2006», «Електронний журнал пасажирського ПП».

Судом встановлено, що за весь вказаний період ОСОБА_2 жодних документів, що підтверджують поважність перенесення розгляду справи не надав, а також не надав жодних письмових чи усних пояснень з приводу самого факту складання протоколу та суті вчиненого порушення, а лише кожного разу висловлював «бажання» прийняти участь у розгляді справи, на які не з'являвся.

Відповідно до статті 498 Митного кодексу України, прийняття участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення є правом а не обов'язком особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 належним чином не скористався наданими йому правами, не прийняв участь у розгляді справи про порушення митних правил № 0152/205020100/17 та не надав пояснень або заперечень по факту порушення ним вимог ст. 95 Митного кодексу України, а тому дії Волинської митниці ДФС по винесенню постанови по справі про порушення митних правил № 0152/205020100/17 є правомірними, у зв'язку з чим даний адміністративний позов є таким, що не підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів погоджується з критичним сприйняттям судом першої інстанції доводів позивача про пропущення Волинською митницею ДФС строку накладення адміністративного стягнення, встановленого статтею 467 Митного кодексу України, з огляду на наступне.

Оспорювана постанова винесена Волинською митницею ДФС в строк передбачений статтею 467 Митного кодексу України, оскільки правопорушення згідно статті 470 Митного кодексу України вважається вчиненим на одинадцятий день (у нашому випадку - це 02.08.2016 року) з моменту ввезення транспортного засобу (транспортний засіб був ввезений позивачем - 23.07.2016 року).

Отже, шестимісячний термін починається з моменту вчинення адміністративного правопорушення, а саме: з 03.08.2016 року і закінчується 03.02.2017 року.

Спірна постанова прийнята відповідачем 01.02.2017 року, тобто в межах шестимісячного строку, встановленого статтею 467 Митного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач діяв правомірно в спірних правовідносинах, а тому відсутні підстави для задоволення даного адміністративного позову.

Таким чином, доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 08 червня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 03.08.2017 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Мацедонська В.Е.

Лічевецький І.О.