Справа № 598/873/17
Суддя: Гудима І. В.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 598/873/17
провадження № 2-а/598/31/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2017 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Гудими І.В.

секретаря Довбуш М.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР №482628 від 17.06.2017 року,-

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління патрульної поліції у м.Тернополі про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР №482628 від 17.06.2017 року,мотивуючи свої вимоги тим, що 17 червня 2017 року, згідно із вищевказаною постановою, його булопритягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 425 грн. штрафу в дохід держави за те, що він «17 червня 2017 року о 05 год. 05 хв. в м.Тернополі по вул.Живова, керував автомобілем марки ВАЗ 21041, державний номерний знак НОМЕР_1, в умовах недостатньої видимості із вимкнутими світловими приладами, чим порушив п.19.1 ПДР України». Разом з тим, він вказаного правопорушення не вчиняв, так як керував вищевказаним автомобілем відповідно до вимог ПДР України із ввімкненими фарами ближнього світла, про що вказував інспектору поліції. Однак, незважаючи на це, працівником поліції було незаконно притягнуто його до адміністративної відповідальності. При цьому, його було притягнуто до адміністративної відповідальності також із порушенням норм КУпАП України, оскільки не було надано можливості скористатися правовою допомогою, про що він просив працівника поліції.В зв'язку з чим позивач вважає, що його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення, а тому слід скасувати вищевказану постанову.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просив суд скасувати, як незаконну, постанову про адміністративне правопорушення серії АР №482628 від 17.06.2017 року, пославшись при цьому на ті ж обставини, що і в позовній заяві. Крім того, позивач вказав, що в даній оспорюваній постанові не правильно зазначено його по-батькові «Анатолійович», хоча про те, що він по-батькові «Антонович» він неодноразово вказував працівнику поліції, який виносив вищевказану постанову.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з'явився, проте до суду надійшло заперечення на позовну заяву, в якому відповідач вказує на те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 17.06.2017 серії АР №482628 у відповідності до норм чинного законодавства, в зв'язку з чим просить суд відмовити у задоволенні позовних

вимог, а справу розглядати у відсутності представника відповідача.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці правопорушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі і про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема і частин 1, 2, 3 статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що згідно постанови старшого інспектора роти батальйону УПП у м.Тернополі по справі про адміністративне правопорушення серії АР №482628 від 17.06.2017 рокуОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він «17 червня 2017 року о 05 год. 05 хв. в м.Тернополі по вул.Живова керував автомобілемНОМЕР_1, в умовах недостатньої видимості із вимкнутими світловими приладами, чим порушив вимоги п. 19.1 ПДР України». Дані обставини знайшли своє підтвердження копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

зафіксованого не в автоматичному режимі серії АР №482628 від 17.06.2017 року (а.с.2).

Відповідно до пункту 19.1 ПДР України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла фар.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п`яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В ході розгляду даної справи по суті позивач ствердив? що 17 червня 2017 року приблизно о 05 годині 05 хвилин він керував автомобілем НОМЕР_1, в м.Тернополі по вул.Живова із включеними фарами ближнього світла. Крім того, в цей час це вже була світла пора доби та була достатня видимість для керування транспортними засобами. Твердження позивача про те, що це не була темна пора доби та була достатня видимість для керування транспортним засобом знайшло своє підтвердження дослідженим в судовому засіданні відеозаписом на якому відображений момент спілкування працівника поліції і позивача, після зупинки автомобіля під керуванням останнього, наданим відповідачем.

У відповідності до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. А згідно ст.86 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Разом з тим, з матеріалів, наданих відповідачем, вбачається, що єдиним доказом, що підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення, і на підставі якого було притягнуто останнього до адміністративної відповідальності, є письмовий рапорт працівника поліції ОСОБА_3 - напарника інспектора поліції ОСОБА_4, який і виносив оспорювану постанову, де вказано, що «під час несення служби 17.06.2017 року близько 05год.05хв. ним було виявлено автомобіль НОМЕР_1 який рухався в темну пору доби, а також в умовах обмеженої видимості без увімкненого ближнього світла, чим порушив п.19.1 (а) ПДР України» (а.с.21).

Суд не приймає до уваги вказаний письмовий рапорт працівника поліції, оскільки виникли сумніви в об`єктивності відомостей, що зазначені у ньому. Так, суд, вважає, що вказівка на те, що автомобіль рухався у темну пору доби, не може бути взята до уваги, оскільки період 05год.05хв. 17.06.2017 року (час, який вказаний у постанові) не можна вважати темною порою доби. Так, 17.06.2017 року сонце зійшло о 05год.10хв. (загальновідомі обставини), що в свою чергу співвідноситься із тлумаченням «темної пори доби», що викладені у коментарі до п.19.1 ПДР України в редакції 2016 року, і на який посилається відповідач у своїх запереченнях на позов, згідно з яким для території України період темної пори доби починається через 30 хвилин після заходу сонця і закінчується за 30 хвилин до його сходу. Крім того, суд не приймає до уваги і тверджень працівника поліції ОСОБА_3, що викладені у вищевказаному письмовому рапорті, про те, що автомобіль рухався без включеного ближнього світла фар в умовах «обмеженої» видимості, оскільки вони спростовуються поясненнями позивача та дослідженим відеозаписом, про що зазначено вище.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не представлено, а в судовому засіданні не здобуто, об`єктивних доказів того, що позивач ОСОБА_1 17 червня 2017 року о 05 год. 05 хв. в м.Тернополі по вул.Живова керував автомобілемНОМЕР_1, в умовах недостатньої видимості із вимкнутими світловими приладами, чим порушив вимоги п. 19.1 ПДР України.

При цьому суд також враховує і те, що відповідачем не було представлено відеозапис скоєння позивачем адміністративного правопорушення, хоча в оспорюваній постанові серії АР №482628 від 17.06.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності

зазначений реєстратор ВО00015.

Суд також вважає, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності із порушенням вимог ст.59 Конституції України, ст.268 КУпАП, а саме під час вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не було забезпечено йому право скористатися юридичною допомогою адвоката, про що позивач просив та зазначив у своєму письмовому поясненні від 17.06.2017 року (а.с.20). При цьому із дослідженого в судовому засіданні відеозапису процесу притягнення позивача до адміністративної відповідальності вбачається, що інспектором поліції було роз`яснено позивачу його право скористатися юридичною допомогою адвоката, однак ним, зразу ж після цього, не дочекавшись відмови позивача від адвоката, прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1. до адміністративної відповідальності та винесено оспорювану постанову.

Крім того, судом встановлено, що постанову про адміністративне правопорушення серії АР №482628 від 17.06.2017 року було винесено з порушеннями вимог ст.283 КУпАП, оскільки у ній невірно вказано по-батькові особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме зазначено «Павлюк Володимир Анатолійович», хоча правильні відомості про особу - «ОСОБА_1», що знайшло своє підтвердження копією посвідчення водія ВХР 380154 виданого ОСОБА_1 та копією паспорта ОСОБА_1(а.с.24,25).

Таким чином, беручи до уваги все вищевказане, суд приходить до висновку, що оскільки в діях позивача відсутні ознаки вчинення ним вищевказаного адміністративного правопорушення, а також враховуючи те, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням вимог КУпАП, в зв'язку з чим слід скасувати, як незаконну, постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №482628 від 17.06.2017 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 14, 71, 86, 128, 158-163, 167, 1712, 185 КАС України, ч.2 ст.122, ст.ст. 268, 280, 283 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати, як незаконну, постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №482628 від 17.06.2017 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Дана постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СУДДЯ: ГУДИМА І.В.