Справа № 815/2166/17
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2017-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2166/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Селянського фермерського господарства «ЗАДУМ» до Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», Відділу Держгеокадастру в Ананьївському районі Одеської області, за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1, Дочірного підприємства «УКРАГРОСОЮЗ» про визнання протиправними дій та скасування записів, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Селянського фермерського господарства «ЗАДУМ» до Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», Відділу Держгеокадастру в Ананьївському районі Одеської області, за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1, Дочірного підприємства «УКРАГРОСОЮЗ», в якому позивач просить:

визнати протиправними дії Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» щодо державної реєстрації договоруоренди землі від 20.09.2007, укладеного між ОСОБА_1 та Дочірнім підприємством «Украгросоюз», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №33 від 15.04.2009, та скасувати запис №33 від 15.04.2009 про реєстрацію договору оренди землі від 20.09.2007, укладеного між ОСОБА_1 та Дочірнім підприємством «Украіросоюз»;

визнати протиправними дії Відділу Держгеокадастру в Ананьівському районі Одеської області в особі Відділу Держкомзему у Ананьівському районі Одеської області щодо державної реєстрації додаткової угоди до договору оренди землі від 01.09.2008 року, укладеної між ОСОБА_1 та Дочірнім підприємством «Украгросоюз», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №02127 від 29.12.2012, та скасувати запис №02127 від 29.12.2012 про реєстрацію додаткової угоди до договору оренди землі від 01.09.2008, укладеної між ОСОБА_1 та Дочірнім підприємством «Украгросоюз».

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив про те, що СФГ «Задум» являється землекористувачем (орендарем) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 2,91 га, розташованої: Долинська сільська рада Ананьївського району Одеської області, кадастровий номер: НОМЕР_1, належної ОСОБА_1, на підставі договору оренди землі від 24.03.2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та СФГ «Задум».

У березні 2017 року позивачу стало відомо, що ДП «Украгросоюз» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про скасування рішення Центру надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.04.2016 р. №29394345, яким 22.04.2016 р. (номер запису 14300449) зареєстровано право оренди земельної ділянки строком на 10 років за СФГ «Задум», згідно з договором оренди земельної ділянки від 24.03.2016 р., укладеного між СФГ «Задум» та ОСОБА_1

Позивач зазначає, що 20.09.2007 р. між ОСОБА_1та ДП «Украгросоюз» був укладений договір оренди землі, на підставі якого ОСОБА_1 передав в оренду ДП «Украгросоюз» власну земельну ділянку площею 2,91 га, яка розташована: Долинська сільська рада Ананьївського району Одеської області, сільськогосподарського призначення, кадастровий номер: НОМЕР_1, строком на 5 (п'ять) років, а 06.09.2008 року між ОСОБА_1 та ДП «Украгросоюз» було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 20.09.2007 р., якою до договору оренди землі від 20.09.2007 року:

Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки державним реєстратором проведено подвійну реєстрацію права оренди на одну і ту ж земельну ділянку.

Позивач вказує на те, що на час укладення договору оренди землі від 24.03.2016 та реєстрації права оренди 25.04.2016, в Державному земельному кадастрі (Державному реєстрі земель) були відсутні записи про реєстрації договору оренди від 15.04.2009 року №33 та додаткової угоди 29.12.2012 року №02127. Однак, до 01.02.2013 року законодавством України не передбачалася реєстрація речового права - права оренди на земельну ділянку, а була передбачена необхідність державної реєстрації договору оренди.

У судове засідання 13.07.2017 року представник позивача прибув, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача та ДП «Украгросоюз» проти задоволення позову заперечували, просили відмовити у задоволені позовних вимог повністю.

ОСОБА_1 у судове засідання не прибув про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, що підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, у зв'язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що 20.09.2007 р. між ОСОБА_1 та ДП «Украгросоюз» був укладений договір оренди землі, на підставі якого ОСОБА_1 передав в оренду ДП «Украгросоюз» власну земельну ділянку площею 2,91 га, яка розташована: Долинська сільська рада Ананьївського району Одеської області, сільськогосподарського призначення, кадастровий номер: НОМЕР_1, строком на 5 (п'ять) років, а 06.09.2008 року між ОСОБА_1 та ДП «Украгросоюз» було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 20.09.2007 р., якою до договору оренди землі від 20.09.2007 року. На виконання договору орендодавцем та орендарем складено та підписано акт прийому - передачі земельної ділянки від 20.09.2007р. Вказані договір оренди землі та додаткова угода зареєстровані у відділі Держкомзему Ананьївського району Одеської області, про що в Державному реєстрі земель зроблено відповідні записи (запис №33 від 15.04.2009, про реєстрацію договору оренди землі від 20.09.2007, укладеного між ОСОБА_1 та Дочірнім підприємством «Украіросоюз», запис №02127 від 29.12.2012 про реєстрацію додаткової угоди до договору оренди землі від 01.09.2008, укладеної між ОСОБА_1 та Дочірнім підприємством «Украгросоюз») (а.с. 43-57).

Відносини із реєстрації договорів оренди землі, на час укладення позивачем договору оренди земельної ділянки, регулювалися, зокрема, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-XIV, Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 2073 від 25.12.1998р., Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 174 від 02.07.2003 р., Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 р.

Відповідно до ч. 1 ст.210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно зі ст. 18 Закону України "Про оренду землі" № 161-XIV від 06.10.1998р. (у редакції, чинній на момент укладення позивачем договору оренди) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про оренду землі", укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Єдині умови реєстрації договорів оренди та договорів суборенди земельних ділянок (далі - договори оренди), на час укладення позивачем зазначених договорів оренди, були визначені Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 2073 від 25.12.1998р .

Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 № 2073 (у редакції, чинній на час укладення позивачем договору, надалі - Порядок № 2073), державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок.

Згідно пунктів 12, 13 Порядку № 2073 факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації або уповноваженої ними посадової особи. Печатка та підпис ставляться на всіх примірниках договору оренди (суборенди). Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком. Книга записів державної реєстрації договорів оренди землі ведеться окремо в розрізі кожної сільської, селищної, міської ради, а також у розрізі Київської, Севастопольської міської державної адміністрації. Книга прошнуровується, засвідчується підписами сільського, селищного, міського голови та начальника районного відділу, міського управління (відділу) земельних ресурсів і скріплюється печатками.

Датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації (п. 14 Порядку № 2073).

Пунктом 4.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 174 від 02.07.2003 р. (чинного на момент укладення позивачем договору) визначено, що державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації.

В силу приписів п.3.2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999 р., державна реєстрація договорів оренди землі здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що договір оренди землі та додаткова угода до нього набули чинності з моменту державної реєстрації.

Суд зазначає, що п. 43 договору оренди землі від 20.09.2007 р. передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Цей договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий в орендаря, третій - в органі, який провів його державну реєстрацію - Центр ДЗК при Держкомземі України (а.с. 51).

Разом з тим, в обґрунтування позовної заяви позивач не вказує, в чому саме полягало порушення прав позивача під час здійснення державної реєстрації договору та додаткового угоди. Суд критично оцінює твердження позивача, що протиправність дій відповідача полягає в тому, що на момент укладення договору оренди землі від 24.03.2016 року та реєстрації права оренди 25.04.2016 року, в Державному земельному кадастрі (Державному реєстрі земель) були відсутні записи про реєстрації договору оренди від 15.04.2009 року №33 та додаткової угоди 29.12.2012 року №02127, оскільки предметом розгляду цієї справи не є питання реєстрації договору оренди землі від 24.03.2016 року та реєстрації права оренди 25.04.2016 року.

В свою чергу, суд вказує на те, що захист прав здійснюється у разі їх порушення. З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає. Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Решта доводів позивача висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 128, 158-163, 167,186, 254 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені адміністративного позову Селянського фермерського господарства «ЗАДУМ» до Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», Відділу Держгеокадастру в Ананьївському районі Одеської області, за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1, Дочірного підприємства «УКРАГРОСОЮЗ» про визнання протиправними дій та скасування записів - відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Корой