Справа № 760/3790/17
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2017-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1226/17
Справа №760/3790/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2017 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та просила визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у переведенні з пенсії по втраті годувальника перерахованої згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по втраті годувальника згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» згідно поданої нею заяви від 16.09.2016 року та зобов'язати Правобережне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві здійснити переведення з пенсії по втраті годувальника перерахованої згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по втраті годувальника згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» згідно поданої нею заяви від 16.09.2016 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.09.2016 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв'язку на адресу відповідача заяву про переведення з одного виду пенсії на інший та надано відповідні документи на підтвердження своїх вимог.

16.12.2016 року позивач отримала від відповідача відповідь за вих. №44496/04, відповідно до якої в перерахунку пенсії було відмовлено з посиланням на п.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що затверджений Постановою правління пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 року, згідно якого заяви про призначення пенсії подаються до Головних управлінь Пенсійного фонду України в областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України , державної податкової служби України, державної служби техногенної безпеки України.

Зазначає, що умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі , службі в органах внутрішніх справ, національній поліції, державній2 пожежній охороні, держані службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначаються положенням ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ.

Відповідно до ст.29 зазначеного закону пенсії по втраті годувальника сім'ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім'ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім'ї військовослужбовців, які пропали безвісті в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Таким чином, зазначає, що оскільки годувальник помер пізніше 3 місяців після звільнення зі служби, позивачем було надано оригінал витягу з протоколу №2435 засідання ЦВЛК МО України від 09.10.2013 року щодо встановлення причинного зв'язку захворювання «Гострий інфаркт міокарда» підполковника у відставці ОСОБА_2, що стало причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Надання будь яких інших документів законом не передбачено.

Вважає, що відмова відповідача є необґрунтованою та безпідставною.

На підставі викладеного просила позов задовольнити.

Представником позивача на адресу суду було направлено клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору, інших заперечень чи доповнень з моменту подання адміністративного позову, а саме з 24.02.2017 року, не надходило, відповідачу було відомо про розгляд справи в скороченому провадженні та було надано час для направлення заперечень, а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, прихожу до наступного.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_2, який є батьком позивача та був годувальником в їх сім'ї.

Підставою смерті ОСОБА_2 був гострий інфаркт міокарда, а захворювання і причина смерті були пов'язані з захистом батьківщини, що підтверджується витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтву колишнього військовослужбовця №2435 від 09.10.2013 року.

На даний час позивач перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві (правонаступник управління Пенсійного фонду в Солом'янському районі м. Києва) та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

16.09.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про переведення її з одного виду пенсії на інший, а саме на пенсію по втраті годувальника відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та додала до заяви необхідні документи, яка була зареєстрована 23.09.2016 року за вх. №16610/06.

06.12.2016 року за №44496/04 на адресу позивача надійшла відповідь відповідача, в якій було зазначено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію в разі втрати годувальника згідно ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно її заяви для переведення на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» немає підстав, оскільки заяви про призначення даного виду пенсії подаються до Пенсійного фонду України в областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України , державної податкової служби України, державної служби техногенної безпеки України.

Листом від 08.02.2017 року №8803/04 позивача було повідомлено, що згідно вхідної документації управління в 2017 році нею не подавалось заяви на призначення/перерахунок пенсії, а тому надають копію заяви від 16.09.2016 року та копії документів, доданих до заяви.

Також зазначено, що відповідно до ст.1 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб,звільнених з вйськової служби, та деяких інших осіб» та постанови Правління пенсійного фонду від 30.01.2007 року №3-1 «Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення(перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в призначення даного виду пенсії їй відмовлено.

Однак, суддя не погоджується з даним висновком виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 10. Зазначеного закону право вибору пенсійних виплат надається особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з ст.36 закону пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму ОСОБА_4 (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім'ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Таким чином, позивач отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з втратою годувальника, а саме батька - ОСОБА_2, який був військовослужбовцем, підполковником у відставці.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII особи члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Згідно з ст. 6 Зазначеного закону сім'ї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до ст.7 закону військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на отримання пенсії за зазначеним законом, та їй може бути призначена пенсія за її вибором.

Відповідно до ст. 29 пенсії в разі втрати годувальника сім'ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім'ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім'ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Суддею встановлено, що причина смерті батька позивача, який був годувальником в її сім'ї, пов'язана із захистом батьківщини.

Відповідно до ст.30 вищезгаданого закону незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Непрацездатними членами сім'ї вважаються діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків.

Відповідно до ст. 31. члени сім'ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Згідно з ст. 48 Закону заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз'яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз'яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті.

Встановлено, що позивач звернулась до Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про призначення/перерахунок пенсії, в якій просила перевести її з одного виду пенсії на пенсію по втраті годувальника згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та надала перелік необхідних документів для отримання такої пенсії, однак в призначенні даного виду пенсії їй було відмовлено.

Крім того, в своєму листі від 16.12.2016 року уповноваженою особою Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві було зазначено, що заяви про призначення пенсії подаються до Головних управлінь Пенсійного фонду України в областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України , державної податкової служби України, державної служби техногенної безпеки України, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.

Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Документом, який підтверджує призначення пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом Пенсійного фонду України.

Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причини орган Пенсійного фонду України видає (надсилає) заявникові не пізніше ніж протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 подала заяву та відповідний перелік документів про переведення її на інший вид пенсії до уповноваженого органу на призначення пенсії.

Крім того, відповідачем порушено строк надання відповіді про відмову в призначенні пенсії, оскільки її заява була зареєстрована в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві 23.09.2016 року, а відповідь було надано 16.12.2016 року.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, ст. 94, , ч. 6 ст. 128, 162, 163, 183-2 КАС України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яку вона отримувала у зв'язку з втратою годувальника на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв'язку з втратою годувальника.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві перевести ОСОБА_1 з пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яку вона отримувала у зв'язку з втратою годувальника на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв'язку з втратою годувальника.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в сумі 640,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя