Справа № 802/1311/17-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

07 серпня 2017 р. Справа № 802/1311/17-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Вільчинський Олександр Ванадійович, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1

до: Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області

про: зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області про зобов'язання вчинити дії.

За правилами, встановленими пунктом третім частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає вона вимогам, встановленим статтею 106 КАС України.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до статті 104 КАС України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції. Разом із тим, позовна заява повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені ст. 106 КАС України.

Згідно з п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначаються: ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі.

У поданому до суду адміністративному позові лише зазначено поштову адресу позивача та відповідача, проте жодних засобів зв'язку та адреси електронної пошти не вказано, не зазначено про їх відсутність чи про те, що вони невідомі, що є недоліком позовної заяви.

З огляду на це позивачу в порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно зазначити в останній засоби зв'язку та адреси електронної пошти позивача, якщо такі, є та відповідача, якщо такі відомі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно з ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Виходячи із загального розуміння правового спору, публічно-правовий спір - це відносини, які виникають внаслідок реального або уявного порушення прав, свобод та інтересів учасників публічно-правових відносин.

Публічно-правовий спір необхідно розглядати у єдності його матеріального та процесуального аспектів. Матеріальний аспект публічно-правового спору розкриває сутність протиріч між суб'єктами такого спору, які виникли у зв'язку з реалізацією прав, свобод та інтересів цих суб'єктів у сфері публічно-правових відносин. Процесуальний аспект розкриває сутність публічно-правового спору як предмета розгляду адміністративним судом, тобто адміністративної справи.

Суб'єктами публічно-правового спору є особи, між якими виникли розбіжності з приводу реалізації їх прав та обов'язків у публічно-правових відносинах.

Об'єктом публічно-правового спору є права, свободи та інтереси, реалізації або задоволенню яких перешкоджає суб'єкт владних повноважень.

Предметом публічно-правового спору є рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, а також дії чи бездіяльність суб'єктів публічно-правових відносин, які не є суб'єктами владних повноважень, але є суб'єктами публічно-правового спору.

Специфіка публічно-правового спору визначається у його суб'єктному складі, підставах виникнення, межах повноважень адміністративного суду.

Таким чином, публічно-правовим спором в адміністративному судочинстві є не будь-який спір, у якому однією із сторін є орган публічної адміністрації, а лише той, що випливає із здійснення таким суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій щодо скаржника. Тобто, для наявності такого спору є обов'язковим наявність зв'язку між здійсненням органом влади покладених на нього владних управлінських функцій та порушення прав, свобод чи інтересів фізичної або юридичної особи внаслідок такої реалізації своїх функцій владним органом.

У поданому до суду адміністративному позові позивач просить зобов'язати відповідача - Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області прийняти рішення про залишення без виконання виконавчих листів про стягнення судового збору на користь Держави з позивача - ОСОБА_2

Передумовою застосування такого способу захисту порушеного права як зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення, тощо має бути протиправність акта, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень внаслідок реалізації покладених на нього владних управлінських функцій.

З тексту адміністративного позову не можливо встановити в чому полягає порушене право позивача з боку відповідача у сфері публічно-правових відносин

Крім того, позивач у прохальній частині позову не конкретизує щодо яких саме виконавчих листів (номер, дата) просить суд зобов'язати відповідача прийняти відповідне рішення.

Таким чином, суд вважає за необхідне позивачу в адміністративному позові вказати та обґрунтувати з посиланнями на норми чинного законодавства в чому полягає його порушене право з боку відповідача у сфері публічно-правових відносин, тобто зазначити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та уточнити зміст позовних вимог.

Крім того, позивач до поданого адміністративного позову не надав в повному обсязі доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, зазначивши, що Закон України "Про судовий збір", рішення апеляційного суду, довідки з державних органів надасть у судове засідання.

Водночас норми ч. 2 ст.106 КАС України чітко визначають, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Про причини неможливості їх подання позивач не зазначив та доказів на підтвердження таких причин до суду не надав.

Вказані недоліки позовної заяви не дають можливості відкрити провадження у справі, а тому позовна заява підлягає залишенню без руху для їх виправлення у встановлений судом строк шляхом зазначення у позовній заяві засобів зв'язку та адреси електронної пошти позивача, якщо такі, є та відповідача, якщо такі відомі; уточнення змісту позовних вимог та викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; надання доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, чи зазначення причин неможливості подання таких доказів.

За правилами, визначеними частиною 1 статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в статті 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись статтею 108 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області про зобов'язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачу 5-денний термін з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом зазначення у позовній заяві засобів зв'язку та адреси електронної пошти позивача, якщо такі є, та відповідача, якщо такі відомі; уточнення змісту позовних вимог та викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; надання доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, чи зазначення причин неможливості подання таких доказів.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу для відома та виконання.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович