Справа № 752/13701/17
Суддя: Ладиченко С. В.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/424/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді Ладиченко С.В.

за участю секретаря - Мороз О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Позивач просить: 1) зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 02.07.2016 перерахувати йому пенсію і встановити новий( з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) розмір пенсії, виходячи із середньомісячного заробітку, зазначеного в довідці Генеральної прокуратури України, відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України «Про прокуратуру» ( зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 р. № 2663-111, що діяла станом на червень 2005 року); 2)зобов'язати відповідача виплатити йому перерахований розмір пенсії у повному розмірі (з урахуванням усього часу затримки з 02.07.2016) на його особистий рахунок, за номером рахунку що знаходиться у Центрі нарахування та виплати пенсій управління Пенсійного фонду.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, щовідповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону України від 05.11.1991 № 1789-ХІІ) Голосіївським районним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві з 06.11.2006 року йому була призначена пенсія за вислугою років в розмірі 90 відсотка від розміру його на той час місячної заробітної плати на посаді прокурора.

Після призначення пенсії він продовжує працювати в органах прокуратури України. Є учасником бойових дій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (пункт 3) з 1 грудня 2015 року на 25 відсотків підвищено посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців органів прокуратури, розміри яких встановлено додатками 1-37, 43-1, 43-2, 48-55 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів та постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

02.07.2017 року він звернулася до відповідача з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до вимог Закону України «Про прокуратуру», який діяв на момент призначення пенсії, з розрахунку 90% суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці про заробітну плату на аналогічній посаді.

Листом Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 05.07.2016 року йому було відмовлено в перерахунку пенсії на підставі п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213 з підстав, що з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру» та іншими, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Позивач вважає дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в перерахунку пенсії протиправними посилаючись на те, що відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (від 05.11.1991 року) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

За ч.4 ст.50-1 вказаного Закону працівникам, які не мають вислуги 20 років, якщо стаж служби в органах прокуратури становить не менше 10 років, після досягнення жінками 50 років при страховому стажі роботи 20 років і більше, пенсія призначається у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах з розрахунку 80 відсотків місячного заробітку за 20 років вислуги. За кожний рік страхового стажу понад 20 років для жінок пенсія збільшується на один відсоток місячного заробітку, з якого вона обчислюється.

Згідно з ч.12 ст. 50-1 зазначеного Закону обчислення (перерахунок) пенсії провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку завідповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частина 17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачає перерахунок пенсій у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

У подальшому до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» вносилися певні зміни. Так, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 за № 3668-УІ до вказаної статті внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсоткового місячного заробітку.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюється частинами 13 та 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку з прийняттям Закону України № 3668-УІ змін не зазнали.

Таким чином, внесені до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини 13 та 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії.З урахуванням викладеного, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її максимального розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Таким чином сам законодавець визначив за працівниками прокуратури право на пенсію за вислугу років, по інвалідності та на випадок втрати годувальника, констатував, що такі пенсії призначались раніше і будуть призначатись та перераховуватись також із 01.01.2016 р. інакше навіщо законодавцю потрібно було б вносити зміни у ті норми закону, які вже скасовані.

У частині 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. зазначається, що «умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратур визначаються Кабінетом Міністрів України». Однак це правило стосується тих працівників прокуратури, які будуть реалізовувати своє право на пенсію після 15 липня 2015 року, тобто після вступу в дію новоїредакції Закону України « Про прокуратуру». Це не стосується перерахунку раніше призначених пенсій, адже закон зворотної сили не має, а процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Відповідно до п.13 розділу ХНІ Перехідні положення Закону України "Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697 -VII зобов'язано Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

Кабінетом Міністрів України до цього часу не прийнято нормативно - правового акту, який-би регулював порядок та умови проведення перерахунку пенсій працівникам прокуратури, тобто зазначені вище вимоги закону ним не

виконані.

Разом з тим відсутність правового механізму реалізації визначеного Законом України «Про прокуратуру» права на перерахунок пенсії не може бути підставою для відмови у його проведенні, бо це суперечить статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Про це неодноразово констатувалось у рішеннях Європейського Суду з прав людини у конкретних справах. Зокрема, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 24.07.2014 р. у справі «Будченко проти України» (заява № 38667/06) вказано, що «відсутність механізму реалізації законодавчого положення становить втручання у право заявника за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( и.39 рішення)».

Подібна бездіяльність Уряду у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заява № 68685/10 та № 71378/10 від 26.09.2014) була також кваліфікована Європейським Судом з прав людини як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположнихсвобод.

Стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (995004) 1950 року визначає, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до с. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477 (зі змінами та доповненнями)» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (995004) та практику Суду як джерело права».

Отже скасування права на пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а також заборона проведення перерахунку раніше призначених пенсії суперечить не тільки Конституції України (ст. 22) і внутрішньо українському законодавству, але і загальновизнаним нормам міжнародного права.

За таких обставин адміністративний суд при розгляду цієї справи по суті має право не керуватись Законом України від 02.03.2015 № 213 - VIII, а відповідно до частини 4 ст. 9 КАСУ застосувати правовий акт, який має вищу юридичну силу, тобто ст. 22 Конституції України, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (995004) 1950 року і протоколи до неї, а також рішення Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» та «Будченко проти України».

В судовому засіданні позивач позов підтримує, просить поновити йому строк для звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Справу просить розглянути без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення на позов які приєднані судом до матеріалів справи та у запереченнях справу просить розглядати без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 22, 64 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод громадян, а конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Крім того, зі змісту статті 58 Конституції України вбачається, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював позицію, згідно з якою Конституція України виділяє певні категорії громадян України, котрі потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Державного департаменту з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У своїх рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи з викладеного у цих рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій, не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

За ч.4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у заявника виникає право на перерахунок пенсії з моменту звернення пенсіонера за таким перерахунком - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.Посилаючись на це позивач вказує, що перерахунок пенсії необхідно здійснити з моменту звернення.

Згідно зі статтею 22 Конституції країни закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміруабо кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.Право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру, в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім'ї цих виплат у визначених законом випадках.

Для окремих категорій громадян пенсійне забезпечення встановлюється іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей умов праці, характеру виконуваної роботи, її складності і значущості, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-У1 від 08.07.2011 р. до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Згідно з пунктом 2 розділу 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011 року) обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким чином внесені зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частина тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії. Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» №505 від 31.05.2012, яка набрала чинності 14.06.2012, затверджено нові схеми посадовихокладів працівників органів прокуратури, відповідно до яких відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорії прокурорсько-слідчих працівників, та у зв'язку з якою працівники прокуратури мають право на перерахунок пенсії з 01.07.2012 р.

Виходячи з викладеного, всі зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру, які були внесені (прийняті) після призначення йому пенсії, зокрема, щодо зменшення пенсії у відсотках, обмеження граничного розміру пенсі тощо не можуть бути застосовані при перерахунку пенсії, а тільки при призначенні пенсії працівникам прокуратури.

Згідно з п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового таМитного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Проте, вказані зміни законодавства не містять вимогу щодо заборони перерахунку раніше призначеної пенсії.

Аналогічна правова позиція викладено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23 лютого 2016 року (справа № К/800/15163/16).

На час призначення позивачу пенсії та її нарахування умови і порядок пенсійного забезпечення прокурорів регулювались положеннями статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII.

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Саме з урахуванням цієї норми, позивачу у 2006 році було призначено пенсію.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої статті50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VІ.

Відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій ;провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Враховуючи це при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені Законом №3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2015 року №1697-VII.

Пенсія позивачу була призначена відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла до набрання чинності вищезгаданими законами. Оскільки призначення органами Пенсійного фонду України пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадянина на пенсійне забезпечення, тому при проведенні перерахунку пенсії застосуванню підлягає редакція Закону, яким визначався порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення саме на момент призначення пенсії.

Відповідно до ч.13 ст.86 Закону №1697-VII пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Частиною 20 ст.86 Закону №1697-VII передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Проте, неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акта, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови у такому перерахунку.

Частиною 1 ст.44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

У відповідності до норми ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Згідно з положеннями п.1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1, заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Відповідно до п.1.7 Порядку № 22-1, днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Згідно з абз.2 п.4.1 Порядку № 22-1, заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Необхідною умовою для перерахунку пенсії є заява про перерахунок пенсії та документи, подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. Відповідна довідка про розмір заробітної плати на аналогічній посаді позивачем була надана.

Враховуючи наявність підстав для перерахунку пенсії та зважаючи на те, що виникнення права на перерахунок пенсії нерозривно пов'язане із фактом звернення особи за таким перерахунком, суд приходить до висновку щодо зобов'язання відповідача перерахувати пенсію позивачу у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (у редакції, що діяла станом на період призначення пенсії у 2006 році) в розмірі 90% від місячного заробітку, зазначеного у довідці Генеральної прокуратури наданої позивачем.

Щодо позовних вимог позивача про виплату різниці в розмірі пенсії за минулий час, суд приходить до наступного. Право на виплату пенсії за минулий час було встановлено ст.17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла станом на момент призначення пенсії за вислугу років позивачу.

Частиною 12 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в цій же редакції визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Зазначена норма права вказує на те, що право на перерахунок пенсії здійснюється з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. У разі здійснення перерахунку з порушенням зазначеного строку, пенсіонер має право на отримання пенсії за минулий час, але не більш як за 12 місяців.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позивач має право на перерахунок та виплату пенсії з 01.07.2016.

Суд вважає необгрунтованими посилання відповідача запереченнях на позов на ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», який був прийнятий 14.10.2014 та на п. 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», як на підставу для відмови у задоволенні заяви про перерахунок пенсії, оскільки пенсія позивачу призначена ще у 2006 році згідно Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991, а не Закону України «Про прокуратуру», який був прийнятий 14.10.2014 році.

Позивач звільнений від сплати судового збору так як є учасником бойових дій.

Відповідно до ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строку, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі поданої заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причини пропуску строку звернення до суду поважними.

Позивач ОСОБА_1 у є учасником бойових дій, страждає на хворобу серця у зв?язку, з чим потребує обстеження та лікування що підтверджується довідкою лікаря. З урахуванням хвороби позивача, заслуг ОСОБА_1 перед Батьківщиною підтверджених наявним посвідченням учасника бойових дій, тієї обставини, що свою відмову у перерахунку пенсії відповідач видав позивачу у формі листа, а не у формі належним чином оформленого та мотивованого рішення, суд вважає за необхідне вважати поважними причини пропуску строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України,суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01.07.2016 здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) з розрахунку 90 відсотків із місячної зарплати, зазначеній у наданій нимдо Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідці Генеральної прокуратури, без обмеження граничного розміру пенсії за цією довідкою та виплатити недоотриману різницю в розмірі пенсії за минулий час з 01 липня 2016 року.

Недоотриману позивачем ОСОБА_1 різницю у розмірі пенсії

Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати на особистий рахунок ОСОБА_1, за номером рахунку, що знаходиться у Центрі нарахування та виплати пенсій.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського адміністративного апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутніми в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отриманні копії постанови.

Суддя: С.В. Ладиченко