Справа № 607/14765/16-а
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/7683/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Большакової О.О., Глушка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.05.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22.12.2016 року звернулася до суду із позовною заявою до Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в якому просить зобов'язати відповідача перерахувати пенсію державного службовця та здійснити виплату різниці недоотриманої суми пенсії через неправильне нарахування починаючи з 09.09.2011 року до моменту вирішення справи в суді з урахуванням всіх складових заробітної плати (матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації збільшення на 25% з 01.12.2015 року та з 01.05.2016 року окладу працюючого державного службовця відповідно посади, якою пішла на пенсію) та зберегти базовий місяць нарахування індексації - місяць призначення пенсії.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.05.2017 року позов задоволено частково.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Тернопільське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області подало апеляційну скаргу. В якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно із частиною 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Постанова в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржена, тому відповідно до частини 1 статті 195 КАС України в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 09.09.2011 року отримує пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року. Розмір пенсії обчислено із урахуванням виплат, вказаних у довідках Департаменту агропромислового розвитку Тернопільської ОДА, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування без включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення. Матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати.

Відповідно до довідки №01-1404/23 від 25.11.2016 року «Про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», виданої Департаментом агропромислового розвитку Тернопільської обласної державної адміністрації за період з 01.08.2009 року по 31.08.2011 року ОСОБА_1 було нараховано та виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення в загальній сумі 1207,50 грн. та 2114,81 грн. індексації заробітної плати. На всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

29.11.2016 року позивач звернулася до Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою, в якій просила провести перерахунок призначеної їй пенсії за віком, включаючи всі виплати, на які нараховувалися та сплачувалися внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема суми матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати за період 01.08.2009 року по 31.08.2011 року, а також провести перерахунок пенсії з підстав зростання з 01.12.2015 року заробітної плати та розміру посадового окладу працюючих державних службовців.

Листами №6300/ж-11 та №631/Ж-11 від 05.12.2016 року Тернопільське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відмовило позивачу у задоволенні її вимог.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Частиною другою статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу), визначено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З 01.05.2016 року набрав чинність Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VІІІ.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ, заробітна плата державних службовців складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років;надбавки за ранг державного службовця; виплати за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця; виплати за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою; премії (у разі встановлення).

Згідно із статті 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсій. Із змісту статті 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Згідно із статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 Про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва затверджена форма довідки про складові заробітної плати з врахування рішення суду, що набрала чинності з 04.03.2011 року.

Згідно з абзацу 1 пункту 5 вищезазначеної постанови форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики України.

У формі довідки, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 передбачено графу - інші виплати. Як випливає із положень постанови правління Пенсійного фонду України від 03 вересня 2013 року № 15-1 в розмір інших виплат включаються - зокрема, грошова винагорода за стаж роботи, матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та додається у формі довідки, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №2а4753/09/2670», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 18 лютого2011 року за № 210/18948.

Верховний Суд України в постанові від 28.05.2013 року дійшов висновку щодо неправомірних дій Пенсійного Фонду, який відмовився включити суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за стаж та суми індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

А відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, відповідно до вищенаведених нормативно-правових актів матеріальна допомога на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; грошова винагорода за стаж роботи; індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця, є структурою заробітної плати для нарахування пенсії, і оскільки з цих виплат нараховані та сплачені страхові внески, і як наслідок підлягають включенню до складу заробітної плати для призначення пенсії.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року передбачено, що з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії /щомісячне довічне грошове утримання/ призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника консультанта народного депутата України.

Наведена норма свідчить про те, що з 01.06.2015 року не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства, зокрема, Закону України «Про державну службу», оскільки норми, які регулюють питання пенсійного забезпечення тієї категорії осіб, на яку поширюється дія цих законів, скасовані.

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, суд приходить до висновку, що зазначені положення пункт 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 02.03.2015 року стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01.06.2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про державну службу».

При цьому, твердження відповідача про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача, оскільки положення Закону України «Про державну службу» щодо проведення перерахунку пенсій державним службовцям, втратили чинність з посиланням на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 02.03.2015 року, є необґрунтованими. Таке застосування норм права суперечить вимогам частини 1 статті 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, відповідно до пункту 10-1 якого, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено.

За таких обставин, суд вважає, що перерахунок пенсії позивача слід провести зі збереженням базового місяця нарахування індексації пенсії - місяця призначення пенсії.

При цьому суд зазначає, що збільшення розміру пенсії позивача на виконання рішення суду не є підставою для зміни базового місяця індексації пенсії, оскільки вказаним рішенням суду поновлюється порушене право ОСОБА_1 на отримання необхідного розміру пенсії, на який вона мала право.

Колегія суддів дійшла висновку, що при призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідачем до розрахунку заробітної плати для призначення пенсії, як державному службовцю, не було взято до уваги суми інших виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення та нараховану індексацію заробітної плати, хоча із вказаних сум сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а тому позов підлягає до частково задоволення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області - залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.05.2017 у справі №607/14765/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді О.О. Большакова

І.В. Глушко

Повний текст ухвали виготовлено 03.08.2017 року