Справа № 808/1532/17
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року ( 12 год. 00 хв.)Справа № 808/1532/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: ОСОБА_1

до: Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про: визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

30.05.2017 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій відповідача щодо не підготування та не подачі для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку про повернення позивачу помилково (надміру) сплаченого грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2015 рік в сумі 16 666,64 грн., а також зобов'язання відповідача підготувати та надати відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок про повернення позивачу помилково (надміру) сплаченого грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2015 рік в сумі 16 666,64 грн.

Ухвалою суду від 31.05.2017 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), позивачу було надано строк до 15.06.2017 для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 16.06.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №808/1532/17, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 11.07.2017.

Ухвалою суду від 11.07.2016 провадження у справі зупинене за клопотанням відповідача до 26.07.2017.

26.07.2017 провадження у справі поновлено.

Позивач у судове засідання не з'явився, направив суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просить розглянути справу в порядку письмового провадження. На обґрунтування позовної заяви зазначено, що 11.09.2015 позивачем перераховано до державного бюджету України кошти у сумі 16666,64 грн. на підставі податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області від 10.09.2015 №1366-17/1, яке у подальшому було скасоване постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2016 в адміністративній справі №808/2638/16. З позиції позивача, перераховані до державного бюджету кошти транспортного податку у сумі 16666,64 грн. зараховані до бюджету безпідставно, відтак мають ототожнюватись з помилково сплаченими. З наведених підстав, вважає відмову відповідача у поверненні вищезазначеного грошового зобов'язання з транспортного податку, незважаючи на набрання судовим рішенням по справі №808/2368/16 законної сили, протиправною. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. У задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. В матеріалах справи містяться заперечення на позовну заяву (вх. №21195 від 26.07.2017) у відповідності до яких зазначено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 по справі №808/2368/16. Відтак, звернення позивача до контролюючого органу із вимогою в частині повернення помилково (надміру) сплаченого грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2015 рік в сумі 16666,64 грн. вважає передчасним.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін на підставі наявних у справі матеріалів в порядку письмового провадження.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Як свідчать матеріали справи, Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, правонаступником якої є Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області, згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України, було прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.09.2015 №1366-17/1, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2015 рік в сумі 16666,64 грн.

11.09.2015 на виконання вимог податкового повідомлення-рішення від 10.09.2015 №1366-17/1 позивачем сплачено грошове зобов'язання у розмірі 16666,64 грн. (а.с.11).

Проте надалі позивач звернувся до суду з позовною заявою про оскарження спірного податкового повідомлення-рішення.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2016 по справі №808/2368/16, за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 10.09.2016 №1366-71/1 (а.с.12).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 по справі №808/2368/16 постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2016 залишена без змін (а.с.13-18).

04.10.2016 постанова суду від 17.08.2016 по справі №808/2368/16 набрала законної сили.

04.11.2016 ОСОБА_1 звернувся до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області з заявою про повернення на його банківський рахунок помилково (надміру) сплаченого грошовеого зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 16666,64 грн., на підставі скасованого постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2016 по справі №808/2368/16 податкового повідомлення-рішення від 10.09.2016 №1366-71/1 (а.с.19).

У листі від 28.11.2016 №3140/10/08-28-13 позивача повідомлено, що 28.10.2016 Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області подано касаційну скаргу по справі №808/2368/16 до Вищого адміністративного суду України. Також зазначено, що повернення сплаченого грошового зобов'язання з транспортного податку фізичних осіб в сумі 16666,64 грн. може відбутися після закінчення процедури судового оскарження у разі отримання рішення на користь платника (а.с.20).

Розцінюючи відмову відповідача у поверненні помилкового (надміру) сплаченого грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 16666,64 грн. як протиправну, позивач звернувся з даним позовом до суду.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI.

Відповідно до пп. 14.1.115 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов'язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Підпунктом 17.1.10 п.17.1 ст. 17 Податкового кодексу України передбачено, зокрема, що платник податків має право на повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

В даному випадку, виходячи з аналізу спірних взаємовідносин та характеру вищезгаданого платежу, беручи до уваги наведені висновки суду про безпідставність справляння з позивача транспортного податку у розмірі 16666,64 грн., який добровільно сплачений позивачем до бюджету, що не заперечується та не спростовано відповідачем, ця сума є такою, що сплачена понад встановлений розмір та за своєю суттю є надміру сплаченою до бюджету у розумінні пп. 14.1.115 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України, а отже позивач отримав право на її повернення у визначеному нормами Податкового кодексу України порядку.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань визначені ст. 43 Податкового кодексу України, положеннями якої передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та ст. 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Згідно ж п. 43.3 та 43.4 вказаної статті обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

За правилами п. 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Водночас, на виконання положень ст. 43 Податкового кодексу України наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182, затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (далі по тексту - Порядок №787).

Пунктом 5 Порядку №787 закріплено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Порядком взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого спільним наказом Державної фіскальної служби України та Міністерства фінансів України від 15.12.2015 №1146 (далі - Порядок №1146), визначено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що умовою повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань, окрім відсутності податкового боргу у платника податку незалежно від виду боргу, є воля самого платника податків, яка виражається у подачі до відповідного контролюючого органу заяви про таке повернення.

В даному випадку, дослідивши зазначені матеріали у взаємозв'язку з наведеними вище вимогами законодавства, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на повернення суми надміру сплаченого транспортного податку, оскільки останній сплачено до бюджету безпідставно, позивачем подано заяву відповідно до вимог Податкового кодексу України в межах 1095 днів від дня виникнення надміру сплаченої суми та у позивача відсутній податковий борг, що не спростовано відповідачем. Позивач виконав усі умови, передбачені ст. 43 Податкового кодексу України, які необхідні для повернення надміру сплачених сум транспортного податку.

При цьому суд враховує, що відповідачем не наведено жодних обставин, які могли б слугувати підставою для відмови у поверненні позивачу надміру сплачених грошових зобов'язань та, відповідно, підставою для неподання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про таке повернення.

Доводи відповідача стосовно передчасного звернення позивача до контролюючого органу із заявою про повернення помилково (надміру) сплаченого грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 16666,64 грн. судом не приймаються.

За правилами ст.254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду підтверджено протиправність нарахування контролюючим органом грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2015 рік в сумі 16666,64 грн.

Вищевказана ухвала набрала законної сили 04.10.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення адміністративного позову.

В свою чергу, ефективність відновлення порушеного права позивача шляхом зобов'язання податкового органу скласти та подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення позивачу незаконно утриманого транспортного податку узгоджується із позицією Верховного суду України, викладеною у постановах від 24.03.2015 у справі №21-3а15к, від 24.11.2015 у справі №816/1229/14 та від 06.07.2016 у справі №820/19164/14 (щодо способу захисту прав позивача).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 с. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розглядаючи клопотання позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачених витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн., яка була йому надана відповідно до умов Договору про надання правової допомоги №15/07/16-3 від 15.07.2016, суд зазначає наступне.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

Як, зокрема, зазначено у ч.3 ст.87 КАС України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду.

В прохальній частині позову позивач просить суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правову допомогу на загальну суму 3000 грн. В обґрунтування клопотання надано: договір про надання правової допомоги №15/07/16-03 від 15.07.2017 (а.с.31), акт приймання-передачі наданих послуг від 15.05.2017 (а.с.32), квитанцію №11 від 19.05.2017 на суму 3000 грн. (а.с.33).

Витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом (ч.1 ст.90 КАС України).

Отже витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги, понесені позивачем у зв'язку з реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді справ в порядку адміністративного судочинства, процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом, не є шкодою в розумінні ст.1166 ЦК України і не можуть бути стягнуті за позовною вимогою про відшкодування шкоди.

Звідси, всі витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката, який надавав правову допомогу позивачу, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1280 грн., що підтверджується квитанцією №28961 від 24.05.2017 на суму 640 грн. (а.с.7) та платіжним дорученням №170 від 09.06.2017 на суму 640,00грн. (а.с.43) .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо не підготування та не подачі для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку про повернення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) помилково (надміру) сплаченого грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2015 рік в сумі 16 666,64 грн.

Зобов'язати Запорізьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Запорізькій області підготувати та надати відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок про повернення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) помилково (надміру) сплаченого грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2015 рік в сумі 16 666,64 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя вул. Перемоги, буд.14, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя вул. Перемоги, буд.14, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати по наданню правової допомоги у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий