Справа № 761/11731/17
Суддя: Піхур О. В.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/362/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Управлінням Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва у липні 1998 року було призначено пенсію за вислугою років у розмірі 90% від суми грошового утримання відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ. Позивач продовжувала працювати в системі органів прокуратури, а саме: в прокуратурі Київської області, Генеральній прокуратурі України, науково- дослідному закладі Генеральної прокуратури України, який з 25.11.2007 року іменується Національною академією прокуратури України і звільнилася у зв'язку з виходом на пенсію 29.08.2014 року. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 9 грудня 2015 року № 1013 відбулось підвищення заробітної плати працівників органів прокуратури. 17 березня 2017 року позивач звернулася з письмовою заявою до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва з проханням перерахувати пенсію за вислугою років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» згідно з довідкою Національної академії прокуратури України № 24/80-вих.-17 від 13 березня 2017 року. За результатом розгляду заяви заступником начальника Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва було надано письмову відповідь від 27.03.2017 року про неможливість перерахування пенсії у зв'язку з відсутністю механізму перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Тому, позивач просила суд визнати протиправним рішення Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в перерахунку раніше призначеної пенсії, зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок розміру призначеної їй пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищення заробітної плати відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час призначення пенсії) на підставі її заяви, документів пенсійної справи, довідки Національної академії прокуратури України від 13 березня 2017 року № 24/80-вих.-17 про заробітну плату з розрахунку 90 відсотків від суми місячного заробітку без обмеження максимального (граничного) розміру 10740 гривень та здійснити виплату перерахованої пенсії з моменту звернення 17.03.2017 року.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити їх у повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, надав письмові заперечення.

Заслухавши пояснення позивача, повно, об'єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію, яка призначена їй відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у зв'язку із виходом її на пенсію за вислугу років.

Статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

13.03.2017 року Національною академією прокуратури України була надана довідка № 24-80 - вих. 17, про те, що вона працювала в Національній академії прокуратури України на посаді доцента кафедри - заступника начальника відділу, заробітна плата з 01 грудня 2015 року складається: основний оклад - 3884,00 грн., класний чин - 135,00 грн., вислуга років - 1607,60 грн., щомісячна премія на яку нараховуються страхові внески - 12434,79 грн.; доплати, які передбачені чинним законодавством: надбавка за виконання особливо важливої роботи - 3939,62 грн., матеріальна допомога на оздоровлення (1/12) - 797,10 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових потреб (1/12) - 797,10 грн.; всього: 23594,21 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зверталася до відповідача з заявою від 17 березня 2017 року про перерахунок пенсії.

Згідно відповіді Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 27.03.2017 року № 17750/05, відповідач повідомив, що відповідно до ч. 13 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-УІІ від - 10.2014 р. пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, пераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Станом на час звернення Кабінетом Міністрів України не була прийнята постанова, яка регулює умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури. Таким чином відсутній механізм проведення перерахунку пенсій працівникам прокуратури. Враховуючи зазначене, провести перерахунок пенсії позивачу відповідно довідки від 06.03.2017р. № 18-ф-72 є неможливим, оскільки відсутні законні підстави, в зв'язку з чим позивачу відмовлено в даному виді перерахунку пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» (зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 763 від 30.09.2015) та з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», працівникам прокуратури збільшено посадові оклади.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року було внесено зміни до частини п'ятнадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., № 53, ст. 793 із наступними змінами), а саме: замінити чотирма частинами такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується; у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. З 1 січня 2016 року пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. У зв'язку з цим частини шістнадцяту - двадцяту вважати відповідно частинами дев'ятнадцятою - двадцять третьою.

Як встановлено в п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Крім того, як вбачається з відповіді відповідача, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-19 від 24.12.2015 з 01 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року продовжує дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Проте, як вбачається з п. 2 Прикінцевих положень Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-19 від 24.12.2015 року, дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01 січня 2016 року.

Частиною 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (ч. 3 ст. 22 Конституції України).

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи (ч. 1 ст. 58 Конституції України).

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури є ч. 12, ч. 17 ст. 50 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, які змін у зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року не зазнали.

Отже, суд приходить до висновку про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки Національної академії прокуратури України № 24-80 - вих. 17 від 13.03.2017 року з розрахунку 90% від суми заробітної плати без обмеження її граничного розміру.

Такі правові позиції узгоджуються також постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.08.2016 року у справі №753/10085/16-а, Вищого адміністративного суду України від 03.07.2014 року у справі № К/800/1393/14.

Згідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте, відповідачем не надано суду беззаперечних доказів правомірності його дій.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги довідку Національної академії прокуратури України № 24-80 - вих. 17 від 13.03.2017 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа), а тому, оскільки, позивача звільнено від сплати судового збору, з Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві в дохід держави підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 640,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 13, 17-19, 69-71, 86, 94, 99, 100, 104, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-XII; ст. 22, ст. 58 Конституції України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії у розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки Національної академії прокуратури України від 13.03.2017 року №24/80-вих.-17.

Зобов'язати Центральне об`єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року (в редакції, чинній на час призначення пенсії) починаючи з 17.03.2017 року у розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати, відповідно до довідки Національної академії прокуратури України від 13.03.2017 року №24/80-вих.-17, без обмеження максимального розміру пенсії.

Стягнути з Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя