Справа № 820/5803/16
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 р.Справа № 820/5803/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2017 по справі № 820/5803/16

за позовом Державної фіскальної служби України

до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Державна фіскальна служба України, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення з боржника виконавчого збору від 04.10.2016 ВП № 51657593.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в рамках виконавчого провадження №51657593 винесено постанову від 04.10.2016 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 2040,00 грн у зв'язку із невиконанням виконавчого листа, виданого Харківським окружним адміністративним судом 15.01.2016 по справі №820/11513/16. Позивач не погоджується із вказаною постановою, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2017 в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Позивач не погодився з таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 26.07.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2015 по справі №820/11513/16 адміністративний позов ТОВ "Торгівельний дім "Агросвіт" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено. Визнано протиправними дії ДПІ у Київському районі м.Харкова Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області щодо відмови в реєстрації розрахунків №№1-83 від 15.09.2015, №1-56 від 16.09.2015, №1-29 від 22.09.2015, №1-69 від 24.09.2015 коригування кількісних і якісних показників до податкових накладних на суму ПДВ 20541666,66 грн. Зобов'язано ДПІ у Київському районі м.Харкова Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області зареєструвати розрахунки №№1-83 від 15.09.2015, №1-56 від 16.09.2015, №1-29 від 22.09.2015, №1-69 від 24.09.2015 коригування кількісних і якісних показників до податкових накладних від 25.06.2015 №200-242 на суму ПДВ 20541666,66 грн, виписаних ТОВ "ТД "Агросвіт" в Єдиному реєстрі податкових накладних. Скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м.Харкова Головного управління ДФС в Харківській області від 04.12.2015 № та №.

На виконання вищевказаного судового рішення по справі №820/11513/15 Харківським окружним адміністративним судом 15.01.2016 видано виконавчий лист, який передано на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.04.2016 по справі №820/11513/15, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016, замінено сторону виконавчого провадження № 49870238 з примусового виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду № 820/11513/15 з Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на Державну фіскальну службу України (04655, м.Київ, Львівська площа, б.8, ) (а.с. 18-19).

01.07.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області винесено постанову ВП № 49870238, відповідно до якої виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2016 № 820/11513/16 закінчено, у зв'язку із тим, що відповідно до ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження" виконання рішення суду по справі №820/11513/15 за яким боржником є Державна фіскальна служба України покладається на відділ примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Виконавчий документ направлено до подальшого виконання до ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (а.с.23-24).

15.07.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51657593 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2016 №820/11513/15 про зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати розрахунки №№1-83 від 15.09.2015, №1-56 від 16.09.2015, №1-29 від 22.09.2015, №1-69 від 24.09.2015 коригування кількісних і якісних показників до податкових накладних від 25.06.2015 №200-242 на суму ПДВ 20541666,66 грн, виписаних ТОВ "ТД "Агросвіт" в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.26-27).

08.08.2016, у зв'язку із надходженням заяви про виправлення описки у постанові про відкриття виконавчого провадження, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про внесення змін до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №51657593 від 15.07.2016, а саме: замість невірно зазначених номерів податкових накладних "№200-242" зазначити номери податкових накладних "№160-242".

29.09.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у зв'язку із не виконанням рішення суду та законних вимог державного виконавця без поважних причин винесено постанову про накладення на Державну фіскальну службу України штрафу в розмірі 1020,00 грн. (а.с.29-30).

29.09.2016 відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направлено до Державної фіскальної служби України вимогу №587/20.1/10 про негайне виконання виконавчого листа №820/11513/15, виданого Харківським окружним адміністративним судом 15.01.2016 (а.с. 31-33).

У зв'язку із невиконанням в самостійному порядку виконавчого листа № 820/11513/15, виданого Харківським окружним адміністративним судом 15.01.2016, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 04.10.2016 винесено постанову про стягнення з Державної фіскальної служби України виконавчий збір в сумі 2040,00 грн. (а.с.44).

Не погоджуючись із прийняттям постанови про стянення виконавчого збору, позивач звернувся з зазначеним позовом до суду про визнання оскаржуваної постанови протиправною та її скасування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що боржником не виконано рішення суду у строк, встановлений державним виконавцем для його добровільного виконання, а тому відповідач правомірно виніс 04.10.2016 постанову про стягнення виконавчого збору.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таким підстах.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999, який діяв на час відкриття виконавчого провадження та підлягає застосуванню до спірних правовідносин, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, в тому рахунку виконавчих листів, що видаються судами.

В силу положень ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження", боржник зобов'язаний в триденний термін з дня надходження даної постанови письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником (або причини невиконання рішення з наданням підтверджуючих документів).

Згідно з ч.1 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.07.2016 відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51657593 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2016 № 820/11513/15. Вказаною постановою постановлено боржнику - Державній фіскальній службі України самостійно виконати рішення суду у строк до 22.07.2016 та попереджено про те, що при невиконанні в наданий для самостійного виконання строк виконати його у примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем у визначений державним виконавцем для самостійного виконання рішення строк не було надано документального підтвердження повного виконання рішення або письмових пояснень про неможливість виконання з належним обґрунтуванням. Відтак, боржником законні вимоги державного виконавця не були виконані.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на те, що останнім частково виконано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2015 у справі №820/11513/15, а саме здійснено реєстрацію розрахунків коригування від 15.09.2015 №1-83, складених до податкових накладних від 25.06.2015 №160-242, оскільки в силу положень Закону України "Про виконавче провадження", боржник зобов'язаний в триденний термін з дня надходження даної постанови письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником (або причини невиконання рішення з наданням підтверджуючих документів). Натомість, доказів повідомлення відповідача про часткове виконання постанови контролюючим органом не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку із невиконанням рішення суду та законних вимог державного виконавця без поважних причин 29.09.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про накладення на Державну фіскальну службу України штрафу в розмірі 1020,00 грн.

04.10.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено оскаржувану постанову про стягнення з Державної фіскальної служби України виконавчого збору в сумі 2040,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, за виконавчими документами, які підлягають негайному виконанню, а також у разі перерахування коштів стягувачу у випадку, передбаченому частиною другою статті 27 цього Закону, та у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Пунктом 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року №3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" надано роз'яснення, що судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що останній не має можливості виконати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2015 по справі №820/11513/16, оскільки розрахунки №№1-83 від 15.09.2015, №1-56 від 16.09.2015, №1-29 від 22.09.2015, №1-69 від 24.09.2015 коригування кількісних і якісних показників до податкових накладних від 25.06.2015 №200-242 на суму ПДВ 20541666,66 грн, виписаних ТОВ "ТД "Агросвіт" в Єдиному реєстрі податкових накладних, до Державної фіскальної служби України не надходили.

Як вбачається з наданого позивачем витягу із електронної системи у вигляді належним чином завіреної копії журналу реєстрації розрахунків, вказані вище розрахунки, які датовані датою 16.09.2015, до позивача не надходили (а.с. 125-165). Натомість позивачем були зареєстровані розрахунки коригувань №№1-83 від 15.07.2015, №1-56 від 16.07.2015, №1-29 від 22.07.2015, №1-69 від 24.07.2015. При цьому колегія суддів зауважує, що саме ці розрахунки стосувалися предмету спору у справі №820/11513/16, зареєструвати які було зобов'язано ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області (з урахуванням заміни сторони виконавчого провадження у вказаній справі - Державна фіскальна служба України).

Колегія суддів зазначає, що відмовляючись виконати рішення суду в частині реєстрації розрахунків коригувань, позивач посилається на те, що Державна фіскальна служба України не була учасником судового процесу, тому можливості довести неправомірні доводи позивача та відсутність факту надходження та обробки розрахунків коригувань не було (а.с. 178, абз. 8), тобто позивачем фактично оспорюється правомірність винесеного судового рішення.

Такі доводи апелянта колегія суддів вважає безпідставними.

Статтею 14 КАС України передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Вищенаведене кореспондується зі статтею 255 КАС України, відповідно до якої постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Так, статтею 13 Конвенції з прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-ІУ від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Лізанец проти України" від 31 травня 2007 року (заява N 6725/03) зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання (рішення у справі "Метаксас проти Греції", N 8415/02, п. 19, від 27 травня 2004 року). У таких справах відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання.

Крім того, Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Враховуючи те, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2015 у справі № 820/11513/15 набрала законної сили та підлягає обов'язковому виконанню, Державна фіскальна служба, як боржник у справі, який зобов'язаний виконати судове рішення, повинна вжити всіх необхідних заходів для його виконання.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки боржником не виконано рішення суду у строк, встановлений державним виконавцем для його добровільного виконання, заяв щодо продовження строку для добровільного виконання виконавчого документу на адресу державного виконавця не направляв, а також те, що у цей строк не надано документального підтвердження щодо неможливості виконання рішення з поважних причин, то відповідач правомірно виніс 04.10.2016 постанову про стягнення виконавчого збору.

Згідно з ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2017 по справі № 820/5803/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.
Повний текст ухвали виготовлений 31.07.2017.