Справа № 520/6459/17
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 520/6459/17
Провадження № 2-а/520/568/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Луняченка В.О. ,

при секретарі - Нефедової Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до лейтенанта патрульної поліції 1-го батальйону 2-ї роти управління патрульної поліції м. Одеси департаменту патрульної поліції Бобровицької Ольги Василівни, третя особа Управління патрульної поліції м. Одеси Департаменту патрульної поліції, про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 02.06.2017 року звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій лейтенанта патрульної поліції 1-го батальйону 2-ї роти управління патрульної поліції м. Одеси департаменту патрульної поліції Бобровицької Ольги Василівни при розгляді 05.05.2017 року справи про притягнення до адміністративної відповідальності позивача по ч.1 ст. 122 КУпАП; скасування постанови серії ЕАА № 094295 від 05.05.2017 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по ч.1 ст. 122 КУпАП та закриття провадження по адміністративної справи, у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Позовні вимоги позивача та його представника ОСОБА_4, обґрунтовані тим, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, при розгляді справи були порушені права позивача на роз'яснення йому прав передбачених ст. 268 КУпАП, надання строку для отримання юридичної допомоги, справа була розглянута на місці затримання а ні в управлінні, та сама постанова не відповідає вимогам ст.ст. 258,283 КУпАП.

У судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_4, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, заперечуючи проти залучення в якості третій особи Управління патрульної поліції м. Одеси Департаменту патрульної поліції.

Відповідач - інспектор патрульної поліції 1-го батальйону 2-ї роти управління патрульної поліції м. Одеси департаменту патрульної поліції лейтенант Бобровицька О.В. у судове засідання не з'явилась, заяв та клопотань не надавала, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Представник, залученого судом в якості третій особи, Управління патрульної поліції м. Одеси Департаменту патрульної поліції Слоодянюк Валентина Олександрівна, у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та підтримувала заперечення надані управлінням.

Як встановлено у судовому засіданні 05.05.2017 року близько 12:16 годин ОСОБА_1, який керував транспортним засобом « FORD TRANSIT» д/н НОМЕР_1, був зупинений на вул. Центральний аеропорт, 3 екіпажем патрульної поліції « Благо 209» в складі інспекторів Бобровицької О.В. та Колос К.О. З боку працівників поліції ОСОБА_1 була заявлено, що він рухаючись з вул. Полтавської на вул. Кострова, здійснив поворот ліворуч з крайньої правої смуги, яка призначена для повороту тільки праворуч, згідно вимогам розташованого перед поворот з вул. Полтавської дорожнього знаку 5.16 « Напрямки руху по смугах», тим самим порушив правила дорожнього руху. ОСОБА_1 заперечував проти порушення правил дорожнього руху, і інспектором Колос К.О. була продемонстрована відеозапис, яка на його думку підтверджує факт порушення. Після чого, на місці затримання, інспектором Бобровицькою О.В. була складено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 122 КУпАП з штрафом у розмірі 255 грн. Під час розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 заявив клопотання про необхідність отримання юридичної допомоги у зв'язку із незгодою із діями інспекторів, та здійснив телефонний дзвінок своєї матері, спілкуючись із інспектором Колос К.О. в той час, коли інспектор Бобровицька О.В. продовжувала складання постанови. Після складання постанови ОСОБА_1 відмовився від отримання копії.

Притягнення до адміністративної відповідальності за порушення на транспорті, врегульовані главою 10 розділу ІІ Кодексу України про адміністративні правопорушення ( КпАП України), а провадження у справах про адміністративні правопорушення проводиться у відповідності до вимог, визначених у розділі ІV КпАП України. Вимоги, стосовно дій працівників поліції при виявленні адміністративного правопорушення визначені, окрім КпАП України, у Законі України « Про національну поліцію» та « Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані на в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395.

Згідно вимог п.8.1,8.2 Правил дорожнього руху України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Дорожній знак 5.16, розташований на вул. Полтавської перед перехрестям з вул. Кострова, відноситься до Інформаційно-вказівних знаків, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Частиною першою статті 122 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність ( зокрема) за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг у вигляді штрафу.

У відповідності до вимог частин другої та четвертої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення ( далі КУпАП) у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частина п'ята вищенаведеної статті також передбачає, що у випадках притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається і у тому разі, коли особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Відповідно до частини четвертої розділу першого «Інструкції» у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Пунктом п'ятим першого розділу «Інструкції» передбачено, що поліцейські складають протоколи виключно про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

Згідно ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і

кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної

відповідальності, або свідками, а також приладами працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частинами дев'ятою - одинадцятою розділу третього « Інструкції» встановлений порядок розгляду інспектором адміністративної справи ( у тому числі і на місці виявлення правопорушення): Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КпАП України щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КпАП України).

Згідно з частиною першою статті 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, законодавством України передбачений певний механізм розгляду адміністративної справі на місці виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, який забезпечує повне і об'єктивне провадження із забезпеченням прав особи, яка притягується до відповідальності.

Статтею семою кодексу України про адміністративні правопорушення чітко визначено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності, а застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В даному випадку про розгляді адміністративної справи про притягнення до відповідальності ОСОБА_1, були порушені права останнього, у зв'язку із чим, постанова серії ЕАА № 094295 від 05.05.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1по ч.1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню з наступних підстав:

На відеофайлах, які були представлені в якості доказів по справі представником третій особи, видно, що спілкування з водієм ( позивачем) фактично проводить інспектор Колос К.О., який роз'яснює суть правопорушення, надає для огляду відеозапис та спілкується із водієм та іншою особою з якою зв'язався по телефону ОСОБА_1, в той саме час коли інший інспектор на відстані складає постанову. Однак вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено колегіальний розгляд даної категорії справ інспекторами поліції. Таким чином розгляд адміністративної справи проводить один інспектор а постанову одночасно виносить інший, що не передбачено нормами КУпАП.

Крім того, з відеозапису розгляду справи вбачається не один з інспекторів не оголошує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, права, передбачені ст. 268 КУпАП, а лише роз'яснюється право оскарження дій.

На відеозапису читко чутно заява ОСОБА_1 про необхідність отримання правової допомоги, однак дане клопотання не розглядається інспектором Бобровицькою О.В. про розгляді справи. Посилання на те, що позивач скористався своїм правом здійснивши телефонний зв'язок з представником, не є доказом розгляду клопотання: інспектором не було зазначено, який адвокат залучено до розгляду справи та не надана можливість адвокату ознайомиться із наявними доказами, та користуватися іншими правами, передбаченими ст.. 271 КУпАП.

Що стосується визначених у позовних вимогах тверджень про невиконання інспектором вимог рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015, в частині розгляду справи безпосередньо на місці зупинення транспортного засобу а ні в приміщенні управління, суд роз'яснює наступне - вищезазначене рішення суду стосується питань наявності різних стадій розгляду адміністративних справ: місце складення протоколу та місце винесення постанови, і в даному випадку не може застосовуватися до розгляду адміністративної справі, яка проводиться без складання протоколу. Крім того вищезазначеним рішенням КСУ дано роз'яснення поняттю « розгляд справи за місцем його вчинення» , визначеної у ч.1 ст. 276 КУпАП, а відповідно до вимог частин другою, третьою статті 258 КупАП встановлено можливість винесення постанови « на місці вчинення правопорушення» , що не є тотожними поняттями.

Оглянута у судовому засіданні відеозапис здійснення ОСОБА_1 повороту з вул. Полтавської на вул. Кострова, не дозволяє суду прийти до висновку про наявність або відсутність в діях водія складу адміністративного правопорушення: відсутність розмітки на вул. Полтавської на момент здійснення відеозапису, рух інших транспортних засобів перед і після автомобілю « FORD TRANSIT» зі схожим розташуванням на проїзній частині з одночасним візуальним підтвердженням знаходження транспортного засобу не у лівої крайньої смуги руху.

Однак, з дня розгляду адміністративної справі ( 05.05.2017 року) пройшло майже три місяці. Згідно ч.1 ст. 38 КупАП адміністративне стягнення, по справах підвідомчих патрульної поліції, може бути накладене не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справі OZTURK v. GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення даної категорії, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Для справ даної категорії законодавством України передбачено розгляд на місці в порядку скороченого провадження (таке визначення дав Конституційний Суд України у Рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015). Такий підхід законотворця до встановлення процедури розгляду справ даної категорії органом першої інстанції не суперечить гарантіям статті 6 ЄКПЛ за умови компенсації спрощеності такої процедури шляхом гарантування можливості проведення в подальшому судового розгляду справи з дотриманням гарантій статті 6 ЄКПЛ (див. рішення у справі FEJDE v. SWEDEN від 29 жовтня 1991 року).

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, на всі стадії оскарження у судах постанов у справах даної категорії на позивачів (осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності) поширюються всі гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Вищенаведене є підставою не тільки для звільнення позивача - особи, яки була притягнута до адміністративної відповідальності по « скороченої» формі провадження, від сплати судового збору як за пред'явлення позову про скасування постанови, та і за подання позову про визнання незаконними дій посадових осіб, пов'язаних із винесенням такої постанови, у зв'язку із взаємопов'язаністю даних вимог.

Згідно вимог глави 24 Кодексу України про адміністративне правопорушення, якими врегульовано оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачені види рішень, яки приймаються про розгляді скарг. При розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення у межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Статтею 162 КАС України визначені повноваження суду при вирішенні справи. Частиною другою зазначеної статті встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи сплив строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по адміністративної справі від 05.05.2017 року, суд вважає за необхідне закрити провадження по вищевказаної адміністративної справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 11, 13, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1.

Визнати дії лейтенанта патрульної поліції 1-го батальйону 2-ї роти управління патрульної поліції м. Одеси департаменту патрульної поліції Бобровицької Ольги Василівни при розгляді адміністративної справи 05.05.2017 року по притягненню ОСОБА_1 по ч.1 ст. 122 КУпАП неправомірними.

Скасувати постанову серії ЕАА № 094295 від 05.05.2017 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про закриття провадження по адміністративної справі за відсутності у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Закрити провадження по адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по ч.1 ст. 122 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя Луняченко В. О.