Справа № 361/4063/17
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/4063/17
провадження № 2-а/361/452/17
Постанова

Іменем України

21 липня 2017 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинський В.С., розглянувши у приміщенні Броварського міськрайонного суду Київської області в порядку скороченого провадження, відповідно до ст. 183-2 КАС України, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з 23.03.2017 р. перебуває на обліку в Броварському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію за віком, розмір якої обчислено згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого у статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком органами Пенсійного фонду України виплачується неоподатковувана одноразова грошова допомога в розмірі 10 місячних пенсій на день її призначення.

Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

З цього приводу 20.04.2017 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату одноразової грошової допомогу в розмірі 10 місячних пенсій на день її призначення.

Листом від 26.04.2017 р. № 350/Н-01 відповідач повідомив, що до стажу, що дає право на виплату грошової допомоги не враховано період роботи позивача з 01.07.2006р. - 09.11.2010р. в ТОВ «Біофармтех», оскільки товариство не належить до закладів державної, комунальної власності, тому стаж позивача складає лише 31 рік 1 місяць 29 днів.

Вважає відмову Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області протиправною і такою, що порушує та явно звужує його конституційні права на пенсійне забезпечення.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати протиправними дії Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій на день її призначення та зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій на день її призначення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

17 липня 2017 року до суду надійшло заперечення від Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на адміністративний позов, в якому відповідач зазначав, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, роботах на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Отже, відсутні підстави для врахування до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, період роботи з 01.07.2006 р. по 09.11.2010 р., оскільки ТОВ «Біофармтех» не належить до закладів державної, комунальної власності. Тобто стаж, який дає право на виплату грошової допомоги становить 31 рік 1 місяць 29 днів. Тобто відсутні підстави для призначення грошової допомоги.

Посилаючись на викладене, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 23.03.2017 р. перебуває на обліку в Броварському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та одержує пенсію за віком, розмір якої обчислено згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого у статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком органами Пенсійного фонду України виплачується неоподатковувана одноразова грошова допомога в розмірі 10 місячних пенсій на день її призначення.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, і механізм виплати цієї допомоги встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати» від 23 листопада 2011 року №1191.

П. 5 Порядку передбачає, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення.

Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

З цього приводу позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату одноразової грошової допомогу в розмірі 10 місячних пенсій на день її призначення.

Листом від 26.04.2017 р. № 350/Н-01 відповідач Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області повідомило, що до стажу, що дає право на виплату грошової допомоги не враховано період роботи з 01.07.2006р. - 09.11.2010р. в ТОВ «Біофармтех», оскільки товариство не належить до закладів державної, комунальної власності, тому стаж позивача складає 31 рік 1 місяць 29 днів, що не дає право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій на день її призначення.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, які працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком органами Пенсійного фонду України виплачується неоподатковувана одноразова грошова допомога в розмірі 10 місячних пенсій на день її призначення.

Таким чином, грошова допомога надається за дотриманням таких умов:

- якщо пенсія за віком, відповідно до Закону про пенсійне страхування, призначається починаючи з 1 жовтня 2011 року;

- на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону про пенсійне страхування, особа працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких надає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» ст. 55 Закону про пенсійне забезпечення;

- страховий стаж на зазначених посадах: для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років;

- до цього вони не отримували будь-якої пенсії.

Перелік таких посад і закладів затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» від 4 листопада 1993 року №909 (зі змінами).

Незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ робота за спеціальністю, яка передбачена Переліком, дає право на пенсію за вислугу років. Тому працівники закладів та установ приватної форми власності, якщо такі визначені Переліком, мають право на призначення пенсії за вислугу років.

При призначенні даного виду пенсії допускається підсумовування стажу за періоди роботи працівників у закладах і установах освіти, охорони здоров'я та соціального захисту.

Пенсія позивачу призначена вперше, станом на 22.03.2017р. - день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону 1058, позивач працював в Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» (комунальної форми власності) на посаді лікаря відділення невідкладної медичної допомоги, робота на якій надає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» ст. 55 Закону про пенсійне забезпечення. Страховий стаж на зазначеній посаді складає 35 років.

Стаж роботи позивача, як працівника охорони здоровя становить понад 35 років.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України, від 04 листопада 1993 року, № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», право на пенсію за вислугу років мають: лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) лікарняних закладів, лікувально-профілактичних закладів особливого типу, лікувально-трудових профілакторії, амбулаторно-поліклінічних закладів, закладів швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладів переливання крові, закладів охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладів, установ з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальні органи Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичних центрів.

Робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

За приписами ст.16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я», держава сприяє розвитку закладів охорони здоров'я усіх форм власності. Порядок створення, припинення закладів охорони здоров'я, особливості діяльності та класифікація закладів визначаються законом.

Пунктом 20 ст.19 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», визначено, що медична практика входить в перелік видів господарської діяльності, які підлягають ліцензуванню.

Відповідно до ст. 3 вищевказаного Закону, ліцензія є єдиним документом дозвільного характеру, який дає право на зайняття певним видом господарської діяльності, що відповідно до законодавства підлягає обмеженню.

Щодо державної акредитації закладу охорони здоровя - це офіційне визнання наявності у закладі охорони здоров'я умов для якісного, своєчасного, певного рівня медичного обслуговування населення, дотримання ним стандартів у сфері охорони здоров'я, відповідності медичних (фармацевтичних) працівників єдиним кваліфікаційним вимогам.

Порядок державної акредитації закладу охорони здоровя, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України, від 15 липня 1997 року № 765 зі змінами та доповненнями не передбачає припинення діяльності медичного закладу, заборону займатися медичною практикою, чи анулювання ліцензії на право зайняття підприємницькою діяльністю у сфері здійснення медичної практики при відсутності акредитації. Ні ця постанова, ні жоден інший нормативно-правовий документ не передбачають виключення зі спецстажу працівника закладу охорони здоровя періоду роботи, коли заклад не пройшов процедури акредитації і продовжував займатись медичною практикою на підставі ліцензії.

Строк дії акредитаційного сертифіката не повинен перевищувати трьох років і визначається відповідною головною акредитаційною комісією або акредитаційною комісією з урахуванням рекомендацій, зазначених в експертному висновку.

Пунктом 11 Порядку № 765 передбачено, що протягом строку дії акредитаційного сертифіката заклад несе відповідальність за дотримання галузевих стандартів у сфері охорони здоров'я.

Таким чином, приватне підприємство офіційно набуває статусу закладу охорони здоров'я на підставі акредитації.

ТОВ «Біофармтех» (період роботи позивача з 01.07.2006р. - 09.11.2010р.) здійснювало господарську діяльність з медичної практики за ліцензією МОЗ України серії АВ № 333834 від 11.05.07 р. (ідентифікаційний код 31564629, місцезнаходження юридичної особи та місце провадження діяльності: м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 30) за лікарськими спеціальностями-акушерство і гінекологія, алергологія, анестезіологія, дитяча анестезіологія, гематологія, дитяча алергологія, гастроентерологія, дитяча гінекологія, дерматовенерологія, ендокринологія, ендоскопія, загальна практика-сімейна медицина, кардіологія, комбустіологія, клінічна лабораторна діагностика, лікувальна фізкультура, нейрохірургія, нефрологія, медицина невідкладних станів, неврологія, ортопедія і травматологія, отоларингологія, офтальмологія, педіатрія, проктологія, пульмонологія, ревматологія, спортивна медицина, стоматологія, судинна хірургія, терапія, торакальна хірургія, трансфузіологія, ультразвукова діагностика, урологія, фізіотерапія, урологія, фізіотерапія, функціональна діагностика, дитяча хірургія, хірургія.

Таким чином, з аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов'язується з наявністю у неїнеобхідного спеціального страхового стажу (35 років) роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993р. №909 затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, згідно з яким робота на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) в лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, санаторно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах враховується до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугою років.

При цьому, згідно із приміткою 2 вказаного Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Таким чином, оскільки, як вже вказувалось, при розгляді даної справи судом встановлено наявність у позивача наявність необхідного спеціального страхового стажу, передбаченого ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» й підтверджено, що до моменту досягнення пенсійного віку Позивач не отримував будь-якої пенсії, суд дійшов до висновку про те, що позивач має право на отримання грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення»Ё Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі десяти місячних пенсій.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 17 вересня 2013 року у справі № 21-241а13, в Ухвалі Вищого адміністративного суду України (К/800/28159/14) від 18 вересня 2014 року.

Згідно зі статтею 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

У ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно частини 1 статті 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно постанов Верховного Суду України від 31.05.2016 року по справі № 826/11379/14, від 10.05.2016 року по справі № п/800/362/15, від 20.04.2016 року по справі № 826/16796/14, від 12.04.2016 року по справі № 813/7851/13-а, від 01.03.2016 року по справі № 826/4860/13-а, від 03.02.2016 року по справі № 826/72/15, від 02.02.2016 року по справі № 804/14800/14, від 24.11.2015 року по справі № 816/1229/14 (21-3669а15), від 17.11.2015 року по справі № 2а-18442/11/2670, від 16.09.2015 року по справі № 826/4418/14 (21-1465а15), встановлено, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Наведені відповідачем заперечення по суті даного позову є необґрунтованими жодними доказами, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги.

Таким чином, Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області безпідставно не зараховано позивачу період роботи медичним працівником з 01.07.2006р. - 09.11.2010р. в ТОВ «Біофармтех» (4 роки 4 місяців 8 днів) до стажу роботи, що визначає право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій на день її призначення.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 86, 99, 100, 159 - 163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій на день її призначення.

Зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій на день її призначення.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Сердинський В. С.