Справа № 233/681/17
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Наумик О.О.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року справа №233/681/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2017 року у справі № 233/681/17 за позовом ОСОБА_2 до Костянтинівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Костянтинівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді позивача незаконною; зобов'язання управління надати відповідь на лист позивача (а.с. 1).

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2017 року передано на розгляд до Донецького окружного адміністративного суду відповідно до правил предметної підсудності (а.с. 57-58).

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2017 року у справі № 233/681/17 та направити справу для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги, апелянтом зазначено, що судом апеляційної інстанції вже скасовувалась ухвала про повернення позовної заяви, при цьому в ній відсутні зауваження щодо порушення підсудності.

Крім того, апелянтом зазначено, що в суді першої інстанції неодноразово розглядались подібні позовні вимоги (а.с. 61).

Позивач та представник відповідача у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, ухвалу - без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, у грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з листом про надання йому копії паспорту та ідентифікаційного коду з його особистої справи (а.с. 50).

29 грудня 2016 року відповідачем надано відповідь ОСОБА_2 № 28870/03-09/17, де зазначено, що витребувані документи не можуть бути надані, оскільки управління не наділено повноваженнями на засвідчення вірності копії з копії документа.

Відомостей щодо отримання даної відповіді матеріали справи не містять.

У зв'язку із неотриманням відповіді від відповідача у порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян», позивач звернувся до суду із даним позовом.

Передаючи матеріали даної справи на розгляд до Донецького окружного адміністративного суду, суд першої інстанції виходив з порушення позивачем предметної підсудності при її поданні до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правомірними, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертається з позовом про визнання дій суб'єкта владних повноважень щодо ненадання відповіді на його звернення у порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян», зобов'язання надати йому відповідь.

Відповідно до ст.ст. 18, 19, 20 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено предметну, територіальну та інстанційну підсудність.

Щодо предметної підсудності, то її призначення полягає в тому, щоб визначити компетенцію різних ланок судової системи щодо розгляду адміністративних справ по першій інстанції залежно від предмета спору.

Відповідно п.п. 1 ч. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції вірно встановив предметну підсудність даної справи, оскільки позивач звернувся до відповідача у порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян» з метою отримання копій документів (паспорту та ідентифікаційного коду) з пенсійної справи, яка знаходиться у відповідача, не отримавши відповідь - позивач звернувся до суду з даним позовом, оскаржуючи дії суб'єкта владних повноважень в межах реалізації його дій згідно Закону України «Про звернення громадян».

Виходячи з аналізу позовної заяви, суд апеляційної інстанції дійшов висновку,що позивач фактично оскаржує бездіяльність відповідача як суб'єкта владних повноважень, відтак, у даному випадку має місце виключна предметна підсудність відповідно до п.п.1 ч. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто дана справа підсудна окружному адміністративному суду.

Таким чином, суд вважає, що висновки апелянта є недопустимими та суперечать нормам Кодексу адміністративного судочинства України і які суд не приймає з огляду на положення ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до цієї норми кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання апелянта на те, що Донецьким апеляційним адміністративним судом 26 квітня 2017 року у даній справі вже скасовувалась ухвала про повернення позовної заяви за правилами предметної підсудності, оскільки підставою для її скасування слугувало передчасне її повернення без перевірки позову на відповідність вимогам ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, без аналізу самого звернення позивача.

При цьому суд критично оцінює посилання апелянта на розгляд в суді першої інстанції подібних справ, як на доказ відсутності порушень предметної підсудності, оскільки по-перше, суди не розглядають справи по принципу претендента, по-друге, Кодексом адміністративного судочинства України встановлена обвязковість рішень лише Верховного суду України з мотивів неоднакового застосування одних і тих же норм матеріального права (ст. 244-2).

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм процесуального права.

Керуючись статтями 18, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 211 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2017 року у справі № 233/681/17 - залишити без задоволення.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2017 року у справі № 233/681/17 за позовом ОСОБА_2 до Костянтинівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко

Г.М. Міронова