Справа № 2а-27752/09/1270
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 серпня 2017 року СєвєродонецькСправа № 2а-27752/09/1270

Луганський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чернявської Т.І.,

суддів Смішливої Т.В., Шембелян В.С.,

за участю

секретаря судового засідання Бутенко К.В.

та

представників сторін:

від позивача - не прибув

від відповідачів - не прибули

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2015 року у справі № 2а-27752/09/1270 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, апеляційного суду Луганської області про визнання незаконною бездіяльності, стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 231341,23 грн, стягнення заборгованості по щомісячному грошовому утриманню у розмірі 208207,11 грн та зобов'язання провести перерахунок розміру заробітної плати і щомісячного грошового утримання та виплачувати їх у визначеному законом розмірі, зобов'язання Міністерства фінансів України профінансувати витрати на виплату заробітної плати і щомісячного грошового утримання,

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну способу виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2015 року у справі № 2а-27752/09/1270 в частині стягнення з Державної судової адміністрації України на користь судді апеляційного суду Луганської області Парінової Ірини Костянтинівни заборгованості з щомісячного грошового забезпечення за червень-грудень 2005 року (т. 3, арк. спр. 3).

В обґрунтування заяви про зміну способу виконання судового рішення позивач в заяві про усунення недоліків від 25 липня 2017 року б/н (т. 3, арк. спр. 22-23а) зазначила таке.

Згідно з постановою Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2015 року у справі № 2а-27752/09/1270 вирішено, зокрема, стягнути з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_1 заборгованість з щомісячного грошового забезпечення за червень-грудень 2005 року, на виконання якої Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

Листом Державної казначейської служби України від 04 січня 2017 року позивачу на її запит надана відповідь про те, що оскільки у виконавчому листі не вказано суми коштів, що підлягає стягненню, а Казначейство не наділено повноваженнями щодо самостійного визначення такої суми, наведене унеможливлює списання коштів з рахунків боржника відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, а тому таке рішення суду не може бути виконане органами Казначейства.

21 лютого 2017 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято повідомлення № 53435645/20.1/12 про повернення виконавчого листа без виконання з посиланням на те, що виконання вказаного судового рішення відноситься до підвідомчості органів Державної казначейської служби України.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року у справі № 812/410/17 у задоволенні адміністративного позову про визнання протиправним та скасування повідомлення відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого листа від 31 березня 2015 року № 2а-27752/09/1270 про стягнення з Державної судової адміністрації України на користь судді апеляційного суду Луганської області Парінової Ірини Костянтинівни заборгованості з щомісячного грошового забезпечення за червень-грудень 2005 року без прийняття до виконання від 21 лютого 2017 року № 53435645/20.1/12 та зобов'язання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання виконавчий лист від 31 березня 2015 року № 2а-27752/09/1270, виданий Луганським окружним адміністративним судом про стягнення з Державної судової адміністрації України на користь судді апеляційного суду Луганської області Парінової І.К. заборгованості з щомісячного грошового забезпечення за червень-грудень 2005 року, відмовлено з тих підстав, що виконання рішення суду повинно здійснюватися органами Державної казначейської служби.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 лютого 2017 року у задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення з метою визначення суми, що підлягає стягненню, позивачу відмовлено.

Наведені обставини, за твердженням позивача, взагалі унеможливлюють виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2015 року у справі № 2а-27752/09/1270 про стягнення з Державної судової адміністрації України на користь судді апеляційного суду Луганської області Парінової Ірини Костянтинівни заборгованості з щомісячного грошового забезпечення за червень-грудень 2005 року та змушують звернутись до суду із заявою про зміну способу виконання судового рішення. Оскільки суму, яка підлягає стягненню, не визначено, позивач вважає, що вказане рішення суду може бути виконане лише шляхом зобов'язання Державної судової адміністрації України нарахувати та виплатити судді апеляційного суду Луганського області Паріновій Ірині Костянтинівні заборгованість з щомісячного грошового забезпечення за червень-грудень 2005 року.

У судове засідання позивач не прибула, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином (т. 3, арк. спр. 26, 27, 33).

В заяві від 05 липня 2017 року б/н та листі від 31 липня 2017 року позивач просить розглядати заяву про зміну способу виконання судового рішення за її відсутності (т. 3, арк. спр. 3, 33).

Апеляційний суд Луганської області на заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання судового рішення подав відзив від 03 серпня 2017 року за № 5/679/2017 (т. 3 , арк. спр. 40-43). У відзиві апеляційний суд Луганської області не заперечує проти розгляду зазначеної заяви та зазначає, що зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобов'язального характеру, унеможливлюють їх виконання. Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. З метою належного виконання судового рішення по даній справі, апеляційний суд Луганської області приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача.

Державна судова адміністрація України на заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання судового рішення також подала відзив від 03 серпня 2017 року за № 10-8826/17, в якому просить відмовити позивачу у зміні способу виконання постанови Вищого адміністративного суду України у справі № 2а-27752/09/1270. Заперечуючи проти заяви позивача, Державна судова адміністрація України послалась на таке.

Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», відповідно до яких виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

У зв'язку з цим виконання рішень судів здійснюється за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» Державною казначейською службою України.

Державна судова адміністрація України не наділена повноваженнями самостійно здійснити нарахування та виплату на користь судді апеляційного суду Луганської області Парінової Ірини Костянтинівни заборгованості з щомісячного грошового забезпечення за червень-грудень 2005 року, оскільки позивач у трудових відносинах із Державною судовою адміністрацією України не перебував. Провести розрахунок належної до виплати заборгованості щомісячного грошового забезпечення за червень-грудень 2005 року повинен апеляційний суд Луганської області. Виконання судового рішення у даній справі потребує списання коштів з державного органу на користь судді, а тому таке списання повинно здійснюватися з зазначеної вище програми Державною казначейською службою України при визначенні судом суми, яка підлягає стягненню. Враховуючи викладене, Державна судова адміністрація України вважає, що з метою виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2015 року у справі № 2а-27752/09/1270 позивачу необхідно звернутись до суду із заявою про встановлення суми коштів, яка підлягає стягненню на її користь, що дозволить реалізувати Державній судовій адміністрації України свої повноваження у частині виконання судового рішення.

Представники відповідачів Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, апеляційного суду Луганської області у судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином (т. 3, арк. спр. 28-32), у відзиві на заяву про зміну способу виконання судового рішення представники апеляційного суду Луганської області та Державної судової адміністрації України просили розглянути заяву за їх відсутності.

Згідно із приписами частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Колегія суддів, розглянувши заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання судового рішення та дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 22 липня 2010 року у справі № 2а-27752/09/1270 позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, апеляційного суду Луганської області про визнання незаконною бездіяльності, стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 231341,23 грн, стягнення заборгованості по щомісячному грошовому утриманню у розмірі 208207,11 грн та зобов'язання провести перерахунок розміру заробітної плати і щомісячного грошового утримання та виплачувати їх у визначеному законом розмірі, зобов'язання Міністерства фінансів України профінансувати витрати на виплату заробітної плати і щомісячного грошового утримання задоволені частково (т. 1, арк. спр. 169-177), а саме:

- визнана незаконною бездіяльність апеляційного суду Луганської області щодо непроведення перерахунку заробітної плати та грошового забезпечення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з 19 серпня 2009 року, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" в редакції станом до 31 грудня 2005 року, та неподання до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу та грошового забезпечення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) із зазначенням розміру заробітної плати та грошового утримання, виходячи із 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку, з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас;

- визнана незаконною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати та грошового утримання ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу та грошового забезпечення в розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку, з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас;

- визнана незаконною бездіяльність Міністерства фінансів України щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати та грошового утримання ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат станом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку, з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас;

- зобов'язано апеляційний суд Луганської області провести перерахунок ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку, з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19 серпня 2009 року перерахунок заробітної плати, визначивши її розмір з урахуванням посадового окладу у розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат. Після перерахунку здійснити виплату недоплачених сум з утриманням обов'язкових податків та зборів з одночасним поданням до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу;

- зобов'язано апеляційний суд Луганської області донарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) щомісячне грошове утримання з донарахованих сум заробітної плати;

- зобов'язано Міністерство фінансів України профінансувати вказані виплати;

- зобов'язано Державну судову адміністрацію України виділити апеляційному суду Луганської області з єдиного рахунку Державного бюджету України № 4024, відкритого у Державному казначействі України, МФО 820172, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення виплати недоплаченої з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку, з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19 серпня 2009 року заробітної плати, обчисленої з урахуванням посадового окладу, виходячи з 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведених виплат, та щомісячного грошового утримання з донарахованих сум заробітної плати з урахуванням раніше проведених виплат;

- в решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2010 року постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 липня 2010 року у справі № 2а-27752/09/1270 залишено без змін (т. 1, арк. спр. 254-257).

Постановою Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2015 року у справі № К-33491/10 (№ 2а-27752/09/1270) постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 липня 2010 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2010 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- зобов'язано Державну судову адміністрацію України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років у відповідності з положеннями частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року;

- стягнуто з Державної судової адміністрації України на користь судді апеляційного суду Луганської області Парінової Ірини Костянтинівни заборгованість з щомісячного грошового забезпечення за червень-грудень 2005 року;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т. 2, арк. спр. 47-53).

На підставі постанови Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2015 року Луганським окружним адміністративним судом 07 вересня 2016 року по справі № 2а-27752/09/1270 позивачу видано виконавчий лист про стягнення з Державної судової адміністрації України на користь судді апеляційного суду Луганської області Парінової Ірини Костянтинівни заборгованості з щомісячного грошового забезпечення за червень-грудень 2005 року (т. 2, арк. спр. 68, 176-177).

Ухвалою від 19 жовтня 2016 року ОСОБА_1 поновлений пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа в адміністративній справі № 2а-27752/09/1270, виданого Луганським окружним адміністративним судом, про стягнення з Державної судової адміністрації України на користь судді апеляційного суду Луганської області Парінової Ірини Костянтинівни заборгованості з щомісячного грошового забезпечення за червень-грудень 2005 року, до виконання протягом трьох років після набрання ухвалою суду законної сили (т. 2, арк. спр. 95-97).

Листом від 04 січня 2017 року за № 5-13/62-149 Державна казначейська служба України повідомила позивачу, що Казначейство здійснює виконання рішень суду про стягнення коштів з державних органів відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845. При цьому, Казначейство не наділено повноваженнями щодо самостійного визначення суми коштів, що підлягає безспірному списанню за рішенням суду. Казначейство матиме змогу виконати рішення суду лише у разі встановлення судом порядку і способу його виконання шляхом стягнення точно визначеної суми коштів з рахунків боржника або за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» (т. 2, арк. спр. 139).

З метою примусового виконання судового рішення позивач звернулась до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження від 27 січня 2017 року (т. 3, арк. спр. 49).

Повідомленням державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 21 лютого 2017 року за № 53435645/20-1.12 виконавчий лист в адміністративній справі № 2а-27752/09/1270, виданий Луганським окружним адміністративним судом, про стягнення з Державної судової адміністрації України на користь судді апеляційного суду Луганської області Парінової Ірини Костянтинівни заборгованості з щомісячного грошового забезпечення за червень-грудень 2005 року на підставі пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» повернутий стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконавчий документ пред'явлено не за підвідомчістю (т. 3, арк. спр. 50).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року у справі № 812/410/17, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування повідомлення відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого листа від 31 березня 2015 року № 2а-27752/09/1270 про стягнення з Державної судової адміністрації України на користь судді апеляційного суду Луганської області Парінової Ірини Костянтинівни заборгованості з щомісячного грошового забезпечення за червень-грудень 2005 року без прийняття до виконання від 21 лютого 2017 року № 53435645/20.1/12 та зобов'язання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання виконавчий лист від 31 березня 2015 року № 2а-27752/09/1270, виданий Луганським окружним адміністративним судом про стягнення з Державної судової адміністрації України на користь судді апеляційного суду Луганської області Парінової Ірини Костянтинівни заборгованості з щомісячного грошового забезпечення за червень-грудень 2005 року, відмовлено (т. 3, арк. спр. 51-54, 55-57).

При цьому, суд апеляційної інстанції в ухвалі від 18 липня 2017 року зазначив, що КАС України встановлений порядок для звернення до суду для встановлення певної суми заборгованості.

Вирішуючи заяву та оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача - Державної судової адміністрації України, суд виходить з такого.

Як і в цивільному судочинстві, поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 263 КАС України містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС України, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і вимоги про стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, у межах спірних правовідносин належним способом захисту порушеного права, який і обрано позивачем в адміністративному позові, є вимога про стягнення з відповідача заборгованості з щомісячного грошового забезпечення за червень-грудень 2005 року.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення. За наявності обставин та в порядку, передбачених абзацом першим цієї частини, сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Зміна на підставі статті 263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Зазначену правову позицію неодноразово висловлено Верховним Судом України в постановах від 11 листопада 2014 року у справі 21-394а14 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 41735925), від 13 січня 2015 року у справі 21-604а14 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 42496145), від 17 лютого 2015 року у справі 21-622а14 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 42886575).

У відповідності із частиною другою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно із частиною другою статті 19 КАС України Державна судова адміністрація України як орган державної влади зобов'язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого рішенням Ради суддів України від 22 жовтня 2010 року № 12 (зі змінами), Державна судова адміністрація України є органом в системі судової влади, діяльність якого підзвітна з'їзду суддів України. Державна судова адміністрація України є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, самостійний баланс та рахунки в органах Державного казначейства України.

Згідно з частинами першою та другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з держаних органів регулюється Законом України від 05 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - Закон № 4901) та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок № 845).

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 4901 виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Пунктом 3 Порядку № 845 передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до пункту 24 Порядку № 845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Підпунктом 2 пункту 25 Порядку № 845 передбачено, що у разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому, пункти 24-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

Виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюється у порядку черговості згідно чинного законодавства України Державною судовою адміністрацією України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період.

Так, у Законі України від 21 грудня 2016 року № 1801-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» затверджена бюджетна програма КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» з загальним фондом у розмірі 5000,00 тис. грн., головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України.

Тобто, законодавством передбачений спосіб виконання подібних судових рішень шляхом стягнення коштів з Державного бюджету України за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів».

Виконання постанови Вищого адміністративного суду України потребує звернення позивача до суду для встановлення певної суми заборгованості, що підлягає стягненню на її користь, шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду - КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника.

На підставі частин третьої та сьомої статті 160 КАС України у судовому засіданні 03 серпня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Складення ухвали у повному обсязі відкладено до 08 серпня 2017 року, про що згідно вимог частини другої статті 167 КАС України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин ухвали у судовому засіданні.

Керуючись статтями 158, 160, 165, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2015 року у справі № 2а-27752/09/1270 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, апеляційного суду Луганської області про визнання незаконною бездіяльності, стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 231341,23 грн, стягнення заборгованості по щомісячному грошовому утриманню у розмірі 208207,11 грн та зобов'язання провести перерахунок розміру заробітної плати і щомісячного грошового утримання та виплачувати їх у визначеному законом розмірі, зобов'язання Міністерства фінансів України профінансувати витрати на виплату заробітної плати і щомісячного грошового утримання відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно з частинами третьою та сьомою статті 160 КАС України ухвала складена у повному обсязі 08 серпня 2017 року.

Головуючий суддя Т.І. Чернявська
Суддя Суддя Т.В. Смішлива В.С. Шембелян