Справа № 695/2680/16-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 695/2680/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Степченко М.Ю. Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

01 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Сорочка Є.О., суддів Земляної Г.В. та Мельничука В.П., за участю секретаря судового засідання Грисюк Г.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області від 05 вересня 2016 року № 129 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити, оскільки вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у відповідності до направлення від 22.08.2016 № 467ПП, головним інспектором будівельного нагляду Деревянко Л.В. спільно з начальником служби містобудівного кадастру Управління містобудування та архітектури виконкому Золотоніської міської ради Андрієвським Ю.В. у присутності позивача 22.08.2016 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил гр. ОСОБА_2

За результатами перевірки складено акт від 22.08.2016, згідно якого встановлено, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (не приватизованій) з пояснення гр. ОСОБА_2, ним у 2010 році розпочато будівництво господарським способом літньої кухні з погребом. Будівництво здійснюється у відповідності до будівельного паспорту, виданого Управлінням архітектури виконкому Золотоніської міської ради 03.06.2010. На момент перевірки об'єкт не закінчений будівництвом та не експлуатується. Будівництво проведено ним без оформлення належних дозвільних документів, чим порушено положення п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 5 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», затвердженого Постановою КМУ № 466 від 13.04.2011.

У зв'язку із цим, головним інспектором будівельного нагляду Деревянко Л.В. стосовно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення від 22.08.2016 № 164 та припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 22.08.2016 №136

Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення від 05.09.2016 № 129 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 4 250 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з вимогою про його скасування.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем та його представником не доведено, що позивач він не здійснював будівництва гаража та літньої кухні з погребом.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, з 2010 року на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 здійснюється будівництво гаража та літньої кухні.

Відповідно до п. 1 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Держбуду України 05.12.2000 № 273 (у редакції, що діяла до 19.02.2010), дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків, споруд та інших об'єктів, розширення і технічного переоснащення (далі - роботи з будівництва) є документом, що посвідчує право забудовника (замовника) та генерального підрядника на виконання будівельних робіт, у відповідності до затвердженої проектної документації, підключення до інженерних мереж та споруд та надає право відповідним службам на видачу ордера на проведення земляних робіт.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які одночасно ведуть реєстр наданих дозволів.

Виконання будівельних робіт без вищезазначеного дозволу забороняється.

Відповідно до п.п. 1, 15 Порядку надання дозволу на виконання підготовчих робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2009 року № 1104 (у редакції, що діяла до 13.05.2011) дозвіл на виконання підготовчих робіт - документ, що засвідчує право замовника, підрядника на виконання до будівництва об'єкта таких робіт, як підготовка земельної ділянки, влаштування огородження будівельного майданчика та знесення будівель і споруд, порушення елементів благоустрою в межах відведеної земельної ділянки під забудову, спорудження тимчасових виробничих та побутових споруд, необхідних для організації і обслуговування будівництва, підведення тимчасових інженерних мереж, улаштування під'їзних шляхів, складування будівельних матеріалів (додаток 1).

Виконання підготовчих робіт на об'єктах містобудування без відповідного дозволу забороняється.

Згідно п.п. 1, 19 Порядку надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2009 року № 1104 (у редакції, що діяла до 13.05.2011) дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд (далі - будівельні роботи) (додаток 1).

Виконання будівельних робіт на об'єктах без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також виконання не зазначених у дозволі будівельних робіт або без належно затвердженого проекту вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI; у редакції, станом на час проведення спірної перевірки) замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що для здійснення будівництва замовник (підрядник) такого будівництва мають отримати відповідний дозвіл (подати повідомлення, зареєструвати декларацію).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Золотоніської міської ради від 13.05.2013 № 269 позивачу та ОСОБА_5 було погоджено будівництво гаража та літньої кухні, а також попередженого, що у випадку самочинного будівництва настає відповідальність у відповідності до чинного законодавства.

У відповідності до будівельного паспорта на гараж та літню кухню з погребом від 04.06.2010 замовником зазначені позивач та ОСОБА_5 Крім того, згідно заяви ОСОБА_6, остання погодила будівництво позивачем у дворі спільного користування гаража та літньої кухні з погребом. Також, у відповідності до акту розмічування будівель в натурі від 02.05.2010 позивач прийняв знаки закріплення осей про що поставив свій підпис.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 померла, а позивач прийняв у спадок від неї частину майна, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач наразі є єдиним замовником зазначеного вище будівництва.

Проте, у ході здійснення посадовими особами відповідача перевірки було встановлено, що повідомлення про початок виконання будівельних робіт подано не було. Зазначених обставин не було заперечено також і позивачем у своїх письмових поясненнях, які надані ним у ході перевірки,

У відповідності до ч. 5 ст. 96 КУпАП виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи, що обов'язок подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт належить замовнику будівництва, яким є позивач, то останній, у даному випадку, безумовно є суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що приймаючи оскаржуване рішення відповідач діяв правомірно.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав на задоволення позовних вимог.

Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми матеріального та/або процесуального права, допущено неповне з'ясування або надано невірну оцінку обставинам які впливають на правильність вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 червня 2017 року - без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції в порядку та строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Судді Г.В. Земляна

В.П. Мельничук

Повний текст рішення виготовлений 03.08.2017.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Мельничук В.П.

Земляна Г.В.