Справа № 822/1993/17
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1993/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Салюка П.І. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаімекс" про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаімекс" про стягнення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 2091 грн. з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг). Просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаімекс" кошти у рахунок погашення податкового боргу на суму 2091,00 грн. з рахунків, відкритих у банківських установах, обслуговуючих платника податків та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

Копія ухвали про відкриття скороченого провадження, яка була надіслана судом на адресу відповідача, отримана відповідачем 19 липня 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлння.

Будь-яких заперечень чи клопотань у визначений законодавством термін від відповідача не надходило.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно даних Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому за відповідачем рахується податковий борг в сумі 2091 грн. з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), дана заборгованість виникла на підставі поданих відповідачем податкових декларацій з податку на додану вартість № від 02 вересня 2016 року.

Пунктом 15.1 ст.15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. пп. 16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктами 36.1, 36.2, 36.3 ст.36 ПК України встановлено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 57.1 ст.57 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, сума узгодженого грошового зобов'язання набуває якості податкового боргу у разі її несплати у встановлений цим Кодексом строк, з наступного дня після граничного строку її сплати.

Враховуючи, що сума податкового зобов'язання є узгодженою та не сплачена своєчасно відповідачем, вона набула статусу податкового боргу.

Як встановлено судом, за відповідачем рахується податковий борг в сумі 2091 грн. з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), що підтверджується податковою декларацією з податку на додану вартість № від 02 вересня 2016 року, податковою вимогою форми "Ю" №6322-17 від 05 вересня 2016 року.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З метою погашення боргу, у відповідності до п.59.1 ст.59 ПК України відповідачу було направлено податкову вимогу форми "Ю" №6322-17 від 05 вересня 2016 року, проте вказана податкова вимога повернулась на адресу позивача без вручення відповідачу.

Доказів оскарження відповідачем, податкової вимоги чи погашення податкового боргу за визначеним податковим зобов'язанням відповідачем суду не надано.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У п. 95.3 ст. 95 ПК України зазначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Оскільки відповідачем не вжито достатніх заходів щодо погашення в добровільному порядку узгодженого податкового зобов'язання, то позивач звернувся до суду щодо примусового стягнення податкового боргу.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідні докази про наявність податкового боргу у відповідача. Крім того, суд зважає на те, що податкова вимога відповідачем не оскаржувалась та не скасована, доказів про сплату заборгованості не надано.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що податкова заборгованість є обґрунтованою, відповідає чинному законодавству і підлягає стягненню. Наявність зазначеної заборгованості підтверджується матеріалами справи, з огляду на що, позовні вимоги слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 86, 158-163, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаімекс" () податковий борг в сумі 2091 (дві тисячі дев'яносто одна) грн. за рахунок коштів платника податків з рахунків у банках, обслуговуючих платника та за рахунок готівки, що належить платнику податків, для погашення податкового боргу.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя П.І. Салюк