Справа № 816/2007/16
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 р.Справа № 816/2007/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Павленко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2017р. по справі № 816/2007/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області Пирятинський відділ УМВС України в Полтавській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

03.11.2016р. фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_2.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - Лубенська ОДПІ) про скасування рішення про застосування фінансових санкцій № від 24.06.2016 р.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.02.2017р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, залучено Пирятинське відділення УМВС в Полтавській області.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що оскаржуваним рішенням відповідачем безпідставно застосовані до нього фінансові санкції у розмірі 6800,00 грн за порушення статті 153 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме: продаж алкогольного напою особі, яка не досягла 18 років. Представник позивача вказував, що рішення є необґрунтованим, оскільки прийняте на підставі наявних в матеріалах справ про адміністративне правопорушення документів, які складені з суттєвими порушеннями вимог чинного законодавства та не доводять факту продажу алкоголю неповнолітній особі.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2017 року адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Пирятинське відділення УМВС в Полтавській області про скасування рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про застосування фінансових санкцій № від 24.06.2016р.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Лубенською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Полтавській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції неврахована нормативно обґрунтована позиція Лубенської ОДПІ, яка полягає у наступному. У відповідності до матеріалів наданих Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області встановлено 16.10.2015 р. реалізацію 1 пляшки горілки «Перепілка» (0,2 літра) неповнолітній особі ОСОБА_2 в приміщенні кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованого у АДРЕСА_1. де провадиться діяльність від імені ФОП ОСОБА_1 продавцем даного закладу ОСОБА_3, що в свою чергу є порушенням СГД вимог ст. 15-3 Закону України № 481 від 19.12.1995 р. «Не державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі Закон №481), нормами якого встановлено заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольна слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років. Вказаний факт підтверджується поясненнями неповнолітньої особи ОСОБА_2 та поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які 30.12.2016 р. надані до суду першої інстанції.

Вказують, що за результатами перевірки Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області складено протокол ПО №007406 від 19.10.2015 p. Під час проведеної перевірки кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2», встановлено здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (1 пляшки горілки «Перепілка» (0.2 літра)) неповнолітній особі ОСОБА_2. Адміністративна комісія при Виконавчому комітеті Пирятинської міської Ради розглянувши протокол ПО №007406 від 19.10.2015р. відносно гр. ОСОБА_3 застосувала до неї адміністративну відповідальність у вигляді штрафу в сумі 510 грн. Лубенська ОДПІ зазначає, що судом при розгляді справи не враховані вищезазначені обставини справи, що призвело до винесення неправомірного судового рішення на користь платника податків. Також зазначають, що у відповідності до п.2 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 р. №790 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015р. №1050) підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій об'єкта перевірки додержання суб'єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта господарювання, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Вказують, що статтею 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995р. №481 встановлено обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, зокрема, особам, які не досягли 18 років. Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку. Зазначають, що частиною 4 ст. 15- 1 зазначеного Закону, продавця наділено правом отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, документи, які підтверджують вік такого покупця, а отже, ця вимога має спонукати суб'єкта господарювання дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію. Відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця та продаж у зв'язку з цим забороненого товару неповнолітній особі не може бути підставою звільнення суб'єкта господарювання від відповідальності. Частиною 2 ст. 17 Закону N 481 передбачено, що у разі порушення вимог ст.15 Закону N481 до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень. Згідно з рішенням Лубенської ОДПІ про застосування фінансових санкцій № від 24.06.2016 р., до ФОП ОСОБА_1 застосована фінансова санкція в сумі 6800 грн.. Враховуючи вищевикладене, вважають що рішення про застосування фінансових санкцій № від 24.06.2016 р. в сумі 6800 грн., винесене відповідно до вимог чинного законодавства. На підставі вищевикладеного просять скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2017 року по справі №816/2007/16 та винести нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у повному обсязі.

Позивач та представники позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Третя особа в судове засідання не прибула була повідомлена заздалегідь та належним чином.

Від позивача по справі до суду надійшли письмові заперечення по справі, в якому просять апеляційну скаргу Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) у встановленому законом порядку зареєстрований як фізична особа - підприємець 27.07.1994р., про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань міститься відповідний запис (а.с.30-32).

16.10.2015р. о/у КМСД Пирятинського РВ УМВС України в Полтавській області капітаном міліції ОСОБА_7 встановлено реалізацію продавцем ОСОБА_3 однієї пляшки горілки "Перепілка" (0,2 літра) неповнолітній особі ОСОБА_2 в приміщені кафе "ІНФОРМАЦІЯ_2", розташованого у АДРЕСА_1, де проводиться господарська діяльність ФОП ОСОБА_1

За результатами перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення ПО №007406 від 19.10.2015р, у якому зафіксовано порушення частини другої статті 156 КУпАП (а.с.62). Відібрано пояснення у ОСОБА_5 (свідок), ОСОБА_2 (неповнолітня особа, що придбавала алкогольний напій), ОСОБА_8 (свідок).

ОСОБА_3 відмовилась від підписання протоколу, про що є відповідна відмітка.

Постановою № 35 від 13.11.2015р. адміністративної комісії при виконавчому комітеті Пирятинської міської ради у справі про адміністративне правопорушення, винесеною на підставі протоколу ПО №007406 від 19.10.2015р., громадянку ОСОБА_3, яка працює продавцем кафе "ІНФОРМАЦІЯ_2", розташованому у АДРЕСА_1, визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення та накладено штрафну санкцію у розмірі 510,00 грн. (а.с.66).

На підставі вказаних матеріалів, які надійшли до Лубенської ОДПІ від правоохоронного органу, 24.06.2016 відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №, яким до ФОП ОСОБА_1 за порушення вимог статті 153 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн (а.с.34).

За результатом адміністративного оскарження рішення Лубенської ОДПІ про застосування штрафних санкцій № від 24.06.2016р. залишено без змін, а скаргу ФОП ОСОБА_1 - без задоволення (а.с.9-14, 20).

Не погоджуючись з рішенням Лубенської ОДПІ про застосування фінансових санкцій № від 24.06.2016р., позивач оскаржив його до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 481/95).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 153 Закону № 481/95 забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою статті 153 цього ж Закону продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку. У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 153 цього Закону - 6800 гривень.

Із наведених приписів Закону слідує, що визначальним питанням для підтвердження чи спростування порушення є встановлення факту продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів саме особі, яка не досягла 18 років.

Судом встановлено, що підставою для прийняття спірного рішення слугували матеріали правоохоронного органу - Пирятинського РВ УМВС України в Полтавській області, а саме: протокол про адміністративне правопорушення ПО №007406 від 19.10.2015р., пояснення, відібрані у ОСОБА_5 та ОСОБА_8, які, за твердженням відповідача, були свідками вчиненого правопорушення, а також пояснення ОСОБА_2

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Пунктом 3.9 Порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, визначеного Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 04.10.2013р. № 950, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.10.2013р. за №1829/24361 (чинна на момент складання протоколу), визначено, що при складанні протоколу зазначаються, зокрема: дата і місце його складення (число, місяць, рік, населений пункт, географічна точка); прізвища, місця проживання свідків і потерпілих, якщо вони є.

Як слідує з матеріалів справи, 16.10.2015р. о/у КМСД Пирятинського РВ УМВС України в Полтавській області капітаном міліції ОСОБА_7 встановлено факт реалізації продавцем ОСОБА_3 однієї пляшки горілки "Перепілка" (0,2 літра) неповнолітній особі - ОСОБА_2 в приміщені кафе "ІНФОРМАЦІЯ_2", розташованого у АДРЕСА_2, де проводиться господарська діяльність ФОП ОСОБА_1

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення ПО №007406 зазначено дату складання - 19.10.2015р., що не відповідає вимогам статті 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України (а.с.62).

Згідно зі статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з письмовими поясненнями від 16.10.2015р., відібраних о/у КМСД Пирятинського РВ УМВС України в Полтавській області капітаном міліції ОСОБА_7 у неповнолітнього ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1), слідує, що ОСОБА_2 16.10.2015р. разом зі своєю дівчиною ОСОБА_8 приїхав в м. Пирятин до свого знайомого на ім'я ОСОБА_11, прізвища якого не пам'ятає. Близько 12 години зайшов в магазин "ІНФОРМАЦІЯ_2" та придбав 0,2 літра горілки "Перепілка" за ціною 23,50 грн. Після чого був затриманий працівником міліції (а.с.70).

З письмових пояснень від 16.10.2015 р., відібраних о/у КМСД Пирятинського РВ УМВС України в Полтавській області капітаном міліції ОСОБА_7 у ОСОБА_8 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3; неповнолітня на дату відбирання пояснень), слідує, що 16.10.2015 разом з ОСОБА_2 приїхала до м. Пирятин до знайомого ОСОБА_2 В магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2" ОСОБА_2 придбав 0,2 літра горілки "Перепілка" за ціною 23,50 грн. Продавець чек не видавала. Після придбання алкогольного напою були затримані працівником міліції (а.с.71).

У поясненнях міститься інформація, що пояснення у неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_8 відібрані у присутності вчителя, водночас не зазначено, що це за вчитель та неможливо ідентифікувати прізвище вчителя.

Відповідно до ст. 14 Сімейного кодексу України якщо дитина або особа, дієздатність якої обмежена, не може самостійно здійснювати свої права, ці права здійснюють батьки, опікун або самі ці особи за допомогою батьків чи піклувальника.

Відповідно до ст. 154 Сімейного кодексу України батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина. Батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Батьки мають право звернутися за захистом прав та інтересів дітей і тоді, коли відповідно до закону вони самі мають право звернутися за таким захистом.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 Цивільного кодексу України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Відповідачем та/або третьою особою не надано до суду будь-яких пояснень щодо відібрання пояснень у неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_8 без присутності батьків або їх законних представників, тому суд данні твердження відповідача оцінює критично.

У матеріалах справи містяться пояснення, відібрані у гр. ОСОБА_5, відповідно до яких остання була свідком реалізації пляшки горілки "Перепілка" неповнолітнім особам (а.с.69).

Отже, за змістом пояснень, відібраних гр. ОСОБА_5 вбачається, що вона була свідком правопорушення, однак, у протоколі про адміністративне правопорушення ПО №007406 в графі "свідки" не зазначено, що гр. ОСОБА_5 є свідком правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП (а.с.62).

Суд наголошує, що в протоколі про адміністративне правопорушення ПО №007406 графа "свідки" є порожньою, що в свою чергу спростовує доводи відповідача про наявність свідків правопорушення.

Враховуючи зазначене, указані документи не є належними та допустимими доказами продажу алкогольного напою неповнолітній особі, оскільки складені з відповідними порушеннями.

Суд наголошує на тому, що належних та допустимих доказів того, що неповнолітній особі ОСОБА_2 реалізовано алкогольний напій у приміщені кафе "ІНФОРМАЦІЯ_2", розташованого у АДРЕСА_1, де проводиться господарська діяльність ФОП ОСОБА_1, відповідачем не надано.

При прийнятті рішення податковим органом не враховано зазначених вище недоліків в документах що до притягнення ОСОБА_3 до відповідальності.

Щодо доводів позивача по справі підтриманих в суді першої інстанції стосовно того, що ОСОБА_3 станом на 19.10.2015 року в трудових відносинах з позивачем не перебувала, продавцем не працювала, що підтверджує звітом про суми нарахованої заробітної плати та стосовно додатково наданими в судовому засіданні пояснень що в позивача не має кафе, а він є власником магазину .

Колегія суддів зазначає дані твердження позивача жодним чином відповідачем по справі не спростовані.

Також колегія суддів зазначає, що той факт, що громадянка ОСОБА_3 притягнена до адміністративної відповідальності не має преюдиційного значення під час вирішення даної справи, оскільки відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України преюдиційне значення мають лише рішення судів, а як встановлено вище належних документів в підтвердження порушень позивача по справі не надано.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірних рішень, покладено на контролюючий орган.

Суд, проаналізувавши фактичні обставини та матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, не знайшов у діях платника податків (позивача) порушень тих норм законів, на які посилається відповідач, і дійшов висновку, що твердження контролюючого органу про наявність таких порушень ґрунтуються на його припущеннях та належним чином не доведені, доводи відповідача суперечать вимогам закону та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

У даному випадку відповідач не довів правомірності прийнятого ним рішення.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Отже, враховуючи вищезазначене, з метою захисту прав позивача згідно з частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог: визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій № від 24.06.2016р.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Отже наявними в матеріалах справи доказами та встановленими під час розгляду справи обставинами підтверджена помилковість висновків податкового органу щодо порушення позивачем вимог діючого законодавства, які слугували підставою для застосування фінансових санкцій .

Наведені обставини податковим органом не спростовано та апеляційна скарга відповідних доводів не містить.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2017р. по справі № 816/2007/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Подобайло З.Г.
Повний текст ухвали виготовлений 07.08.2017 р.