Справа № 817/975/17
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 липня 2017 р.Р і в н е 817/975/17
Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів - Друзенко Н.В. (головуючий), суддів Щербакова В.В. Комшелюк Т.О. , за участю секретаря судового засідання Романчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2,

відповідача: представник Кузьмич Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДержавної фіскальної служби України
про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

21.06.2017 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України про визнання незаконним та скасувати рішення №5954/п/99-99-04-04-01-147 від 28.04.2017 про відмову у наданні статусу учасника бойових дій та про зобов'язання повторно розглянути надані ним документи і прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій.

Провадження у справі відкрито ухвалою судді Друзенко Н.В. 22.06.2017 і цього ж дня призначено одноособовий розгляд справи на 18.07.2017 .

В судовому засіданні 18.07.2017 проведено заміну неналежного відповідача - Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України на належного - Державну фіскальну службу України, в результаті чого, розгляд справи відкладено на 27.07.2017 для формування колегіального складу суду.

В судовому засіданні 27.07.2017 позивач та його представник позов підтримали, суду пояснили що на підставі наказів ДФС України ОСОБА_1 був відряджений до зони проведення АТО на території Донецької та Луганської областей для безпосередньої участі в її проведенні та виконанні завдань, що покладені на підрозділи ДФС згідно наказу Першого заступника керівника АТЦ №415ог від 12.06.2015. В подальшому, позивач звернувся із заявою до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України про встановлення йому статусу учасника бойових дій, яка своїм рішенням від 28.04.2017 відмовила в отриманні такого статусу у зв'язку з тим, що надання статусу учасника бойових дій іншим працівниками ДФС крім осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції без внесення змін до чинного законодавства не вбачається за можливе. Разом з тим, відповідно до чинного законодавства встановлений вичерпний перелік підстав, за якими особі може бути відмовлено комісією у наданні статусу, і до нього не включена така підстава, яка зазначена відповідачем. За наведеного, доводили, що рішення Комісії про відмову в наданні позивачу статусу учасника бойових дій є незаконним та підлягає скасуванню. Відповідно, просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала. Суду наголосила, що приписами п.19 ч.1 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п.2 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №413 від 20.08.2014 закріплено, що статус учасника бойових дій може бути наданий, зокрема, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС України. Таким чином, беручи до уваги, що співробітник податкової міліції ОСОБА_1 у званні полковника податкової міліції , який обіймає посаду начальника слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Рівненській області, на підставі наказів ДФС України №1831-о від 29.04.2016 та №2496-о від 04.07.2016 перебував у відрядженні в Головному управлінні ДФС у Донецькій області та Головному управлінні ДФС у Луганській області з 12 травня 2016 року по 11 липня 2016 року, до Головного міжрегіонального управління оперативного забезпечення зони проведення АТО (м.Київ, м.Краматорськ, м.Словянск) ДФС не відряджався, а отже службу у підрозділі оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції не проходив, то зазначена обставина вказує на відсутність законодавчих підстав для встановлення позивачеві статусу учасником бойових дій. За наведеного, просила в позові відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 працює в органах податкової поліції, зокрема, станом на час виникнення спірних правовідносин займав посаду начальника слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Рівненській області (а.с.16).

Наказом ДФС України «Про відрядження працівників податкової міліції» №1831-о від 29.04.2016 з метою реалізації Тимчасового порядку контролю за переміщення осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого першим заступником керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України №415ог від 12.06.2015, позивача з 12 травня 2016 року відряджено до Головного управління ДФС у Донецькій області та Головного управління ДФС у Луганській області (а.с.17-20).

За наказом №2496-о від 04.07.2016, позивача відкликано з відрядження з 11 липня 2016 року (а.с.21-23).

Згідно із витягом з наказу першого заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ №289 дск від 15.10.2016 позивача належить вважати таким, що перебував у складі сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань з 12 травня по 11 липня 2016 року (а.с.24).

Згідно із витягом з наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ №047 від 22.09.2016, позивача належить вважати таким, що був залучений до проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях та відрядженим в район її проведення з підпорядкуванням керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в Донецькій і Луганській областях (а.с.25).

Довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України №543/99-99-21-10-01-18д від 30.03.2017, виданою керівником підрозділу Головного міжрегіонального управління оперативного забезпечення зони проведення АТО (м.Київ, м.Краматорськ, м.Слов'янськ) Державної фіскальної служби України, підтверджено, що в період з 12 травня по 11 липня 2016 року ОСОБА_1 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Згідно з примітко, вказана довідка є підставою для надання позивачу статусу учасника бойових дій (а.с.26)

Головне управління ДФС у Луганській області довідкою №672/8/12-32-41 від 03.03.2017 підтвердило Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України факт перебування полковника податкової міліції ОСОБА_1 у відрядженні в ГУ ДФС у Луганській області в період з 12 травня по 11 липня 2016 року, а також факт його підпорядкування начальнику управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон проведення АТО (а.с.27).

Штаб Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей у відповідь на запит підтвердив Головному оперативному управлінню ДФС України, що представники ДФС України залучались до службових (бойових) завдань в районі проведення АТО, реалізації порядку переміщення товарів та осіб через лінію розмежування, входили до складу добових нарядів, що виконували обов'язки на КПВВ та КрП, розташованих на першій лінії оборони вздовж лінії розмежування (а.с.34-39)

Крім цього, судом встановлено, що у зв'язку з від'їздом до зони АТО позивачу було видано табельну вогнепальну зброю (ПМ) та 16 набоїв до неї, а також автоматичну зброю (АКС-74У) з посиленим боєкомплектом (а.с.93-95).

Також судом встановлено, що згідно з розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації - керівника Луганської військово-цивільної адміністрації (м.Сєвєродонецьк) №510-к від 24.06.2016 ОСОБА_1 нагороджено Листом подяки ОДА (а.с.28-31).

Крім цього, ОСОБА_1 30.01.2017 нагороджено відзнакою Всеукраїнської громадської організації «Спілка ветеранів та працівників силових структур України «Звитяга» «За захист економічних інтересів України в зоні проведення АТО» (а.с.32-33).

В квітні 2017 позивач звернувся із заявою до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України про встановлення йому статусу учасника бойових дій, до якої долучив копії необхідних документів.

Листом №5954/п/99-99-04-04-01-14 від 28.04.2017 Комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України повідомила позивача про те, йому відмовлено в отриманні такого статусу, покликаючись на те, що надання статусу учасника бойових дій іншим працівниками ДФС крім осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції без внесення змін до чинного законодавства не вбачається за можливе (а.с.43-44).

Як свідчать долучені відповідачем до матеріалів справи документи, відповідне засідання Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України відбулося 25.04.2017 у повноважному складі (а.с.40-42) і хід його проведення зафіксовано протоколом №5 (а.с.72-75). При цьому, Комісія розглядала документи усіх працівників ДФС, що надійшли на вказану дату, поспіль, без прийняття рішення по кожному окремому працівнику, з огляду на те, що підстава для відмови спільна. За змістом протоколу, підставою для відмови у наданні статусу учасника бойових дій працівникам слідчих підрозділів фінансових розслідувань ДФС слугувало те, що надання такого статусу іншим працівникам ДФС окрім осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення АТО без внесення змін до чинного законодавства не вбачається можливим. Фактично саме так обґрунтування містилося у листі - відповіді Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників АТО (а.с.76-78).

Встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Спеціальним законом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них є Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону, учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з'єднань, об'єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Абзацом першим пункту 19 частини першої статті 6 Закону передбачено, що учасниками бойових дій визнаються, військовослужбовці (резервісти, військовозобов'язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

А згідно з абзацом другим, - Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України. Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.

На виконання вказаних вимог Закону, постановою Кабінету Міністрів України №413 від 20.08.2014 затверджено Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Пунктом 2 зазначеного Порядку визначено, що статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов'язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур,особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв'язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

У відповідності до абзацу 1 пункту 4 Порядку, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення: витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Належними і допустимими доказами по справі встановлено, що позивач з 12 травня по 11 липня 2016 року був залучений до проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях та відряджений в район її проведення - до підрозділу оперативної групи ДФС України оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в Донецькій і Луганській областях для виконання спеціальних (бойових) завдань з підпорядкуванням начальнику управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон проведення АТО, а тому він є таким, що належить до категорії осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення анти-терористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Відповідно до цього, позивач підлягав визнанню учасником бойових дій на підставі пункту 19 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993.

Крім того, в матеріалах справи міститься Довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України №543/99-99-21-10-01-18д від 30.03.2017, видана керівником підрозділу Головного міжрегіонального управління оперативного забезпечення зони проведення АТО (м.Київ, м.Краматорськ, м.Слов'янськ) Державної фіскальної служби України, як підстава для надання позивачу статусу учасника бойових дій.

Доказів незаконності і скасування цієї довідки відповідачем суду не надано, а судом під час розгляду справи не встановлено.

Порядок розгляду матеріалів та надання статусу учасника бойових дій у Державній фіскальній службі встановлений Положенням про Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №957 від 14.11.2016, що зареєстрований в Мін'юсті 30.11.2016 за №1553/29683.

Відповідно до п.1 вказаного Положення, Комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України утворюється відповідно до пункту 5 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20.08.2014.

Згідно підпункту 7 Положення, Комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій у разі:

відсутності документів, що містять достатні докази безпосередньої участі особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення;

надання недостовірних даних про особу;

виявлення факту підроблення документів про участь в антитерористичній операції, у забезпеченні її проведення;

наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.

Зазначені підстави є вичерпними та не підлягають розширеному тлумаченню.

В ході розгляду справи встановлено, що рішенням відповідача - Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, яке оформлене листом №5954/п/99-99-04-04-01-14 від 28.04.2017 позивачу відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій з наступним формулюванням: «надання статусу учасника бойових дій іншим працівниками ДФС крім осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції без внесення змін до чинного законодавства не вбачається за можливе».

Аналіз вищевказаного дає суду підстави зробити висновок, що причина, яка слугувала для відмови у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, не передбачена Положенням про Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №957 від 14.11.2016, що зареєстрований в Мін'юсті 30.11.2016 за №1553/29683, що свідчить про протиправність такої відмови.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку, що рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України про відмову у наданні статусу учасника бойових дій, оформлене листом №5954/п/99-99-04-04-01-147 від 28.04.2017, не відповідає критеріям законності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, визначеним частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак порушує права та законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту.

Згідно пунктів 1 та 2 частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень та зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, що кореспондує положенням частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України щодо повноважень суду при вирішенні справи.

А відтак, суд при прийнятті рішення дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України про відмову у наданні статусу учасника бойових дій та про зобов'язання повторно розглянути надані ним документи відповідають вимогам процесуального закону та є такими, що направлені на відновлення його порушених прав та законних інтересів і підлягають до задоволення.

Що стосується позовної вимоги про зобов'язання Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України прийняти рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, то суд зазначає наступне.

Комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України у встановленому чинним законодавством порядку приймає відповідне рішення на власний адміністративний розсуд, тобто має певні дискреційні повноваження.

Під дискреційним повноваженням розуміються повноваження, яке адміністративний орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень, те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України має право прийняти одне з двох можливих рішень: про надання статусу учасника бойових дій, або про відмову у наданні такого статусу. При цьому, що стосується відмови, то таке рішення може бути обґрунтоване наявністю однієї з чотирьох обставин, визначених у пункті 7 Положення про Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №957 від 14.11.2016, що зареєстрований в Мін'юсті 30.11.2016 за №1553/29683.

З огляду на те, що жодної з таких обставин по відношенню до позивача не встановлено, відповідач фактично позбавляється права вибору рішення на власний розсуд, через відсутність такої альтернативи. Іншими словами, з огляду на те, що його негативне рішення щодо надання позивачу статусу учасника бойових дій визнається незаконним, він не може повторно прийняти аналогічне рішення, а тому несе обов'язок по прийняттю протилежного, тобто позитивного рішення.

Суд також зауважує, що рішення суду має бути не тільки законним та обґрунтованим, воно повинно бути ще й ефективним у захисті порушених прав, свобод та інтересів.

А тому, вважає, що покладання на відповідача в даному випадку обов'язку прийняти рішення про надання позивачу статусу учасника бойових дій не вважатиметься втручанням у його дискреційні повноваження.

Зазначене узгоджується з передбаченим пунктом 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із «повною юрисдикцією», тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п.70 рішення Європейського суду з прав людини від 28.06.1990 у справі «Обермейєр проти Австрії»; п.155 рішення Європейського суду з прав людини від 04.03.2014 у справі «Гранд Стівенс проти Італії»).

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій, є такими, що направлені на відновлення його порушених прав та законних інтересів, а тому також підлягають до задоволення.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини справи, з огляду на доведеність та обґрунтованість позовних вимог позивача, суд дійшов до висновку, про їх задоволення в повному обсязі.

Судові витрати присуджуються позивачам у відповідності до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України про відмову ОСОБА_1 в наданні статусу учасника бойових дій, оформлене листом №5954/п/99-99-04-04-01-14 від 28.04.2017.

Зобов'язати Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України повторно розглянути подані документи та прийняти рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Державної фіскальної служби України судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий cуддя Друзенко Н.В.

Судді Щербаков В.В.

Комшелюк Т.О.