Справа № 815/299/16
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/299/16

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою в.о. уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» Ожго Євгена Вікторовича на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» Гаджиєва Сергія Олександровича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: ОСОБА_5, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулась з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІмексБанк» Гаджиєва Сергія Олександровича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якому просила:

визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІмексБанк» Гаджиєва Сергія Олександровича щодо не включення ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до переліку вкладників АТ «ІмексБанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 70009481 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року по депозитному рахунку № НОМЕР_2 у сумі 180000,00 грн.;

зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІмексБанк» Гаджиєва Сергія Олександровича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у АТ «ІмексБанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 70009481 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року по депозитному рахунку № НОМЕР_2 у сумі 180000,00 грн.;

зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як вкладника до загального реєстру вкладників АТ «ІмексБанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 70009481 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року по депозитному рахунку № НОМЕР_2 у сумі 180000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.01.2015 року між Публічним акціонерним товариством «ІмексБанк» та ОСОБА_5 було укладено договір в інтересах ОСОБА_3 № 70009481 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, відповідно до умов якого банк відкрив на ім'я ОСОБА_3 вкладний рахунок № НОМЕР_2 та зарахував на нього суму у розмірі 180000,00 грн. строком на 3 місяці під 17 відсотків річних.

Зазначений договір про приєднання до публічного договору було укладено на виконання боржником зобов'язань за договором позики від 02.04.2014 року.

26.01.2015 року Постановою Правління Національного банку України № 50 Публічне акціонерне товариство «ІмексБанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

26.01.2015 року на підставі зазначеної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 16 про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «ІмексБанк», відповідно до якого в АТ «ІмексБанк» з 27.01.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію АТ «ІмексБанк» Северина Юрія Петровича. Тимчасову адміністрацію в АТ «ІмексБанк» запроваджено строком на 3 місяці з 27.01.2015 року по 26.04.2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 84 від 23.04.2015 року строк проведення тимчасової адміністрації в АТ «ІмексБанк» та повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб продовжено до 26.05.2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 21 травня 2015 року № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ІмексБанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 травня 2015 року № 105 «Про початок процедури ліквідації АТ «ІмексБанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ «ІмексБанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «ІмексБанк» Северина Юрія Петровича строком на 1 рік з 27.05.2015 року по 26.05.2016 року включно.

Фонд гарантування вкладів фізичних з 04.06.2015 року розпочав виплату коштів вкладникам даного банку.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 189 від 19.10.2015 року змінено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ «ІмексБанк» на Гаджиєва Сергія Олександровича з 20.10.2015 року.

25.11.2015 року представник ОСОБА_3 звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із запитом про надання інформації.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІмексБанк» Гаджиєв Сергій Олександрович листом від 01.12.2015 року надав відповідь, в якій зазначено, що в період до моменту запровадження тимчасової адміністрації за участі ОСОБА_3 було проведено ряд операцій, які за своєю суттю є правочинами, що за попередніми висновками можуть містити ознаки нікчемності.

Позивач не погоджується з бездіяльністю Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІмексБанк» Гаджиєва Сергія Олександровича, просить суд зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІмексБанк» Гаджиєва Сергія Олександровича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію та зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити її до загального реєстру вкладників АТ «ІмексБанк».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІмексБанк» Гаджиєва Сергія Олександровича щодо не включення ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до переліку вкладників АТ «ІмексБанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 70009481 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року по депозитному рахунку № НОМЕР_2 у сумі 180000 (сто вісімдесят тисяч) грн. Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІмексБанк» Гаджиєва Сергія Олександровича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у АТ «ІмексБанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 70009481 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року по депозитному рахунку № НОМЕР_2 у сумі 180000 (сто вісімдесят тисяч) грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На вказану постанову в.о. уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року та прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_3 в задоволенні адміністративного позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Колегією суддів встановлено, що згідно постанови Правління Національного банку України від 26.01.2015 р. № 50 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.01.2015 р. № 16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Імексбанк», згідно з яким в публічне акціонерне товариство «Імексбанк» з 27.01.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «Імексбанк» - Северина Юрія Петровича.

На виконання вимог п. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» наказом Уповноваженої особи № 34-в від 05.02.2015 р. була створена комісія та призначено проведення перевірки укладених Банком протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних/карткових рахунків), а також обставини зарахування грошових коштів на вказані рахунки.

Як зазначає апелянт, метою проведення перевірки було встановлення фактів штучного створення правових підстав для отримання вкладниками/клієнтами Банку виплат сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду гарантування вкладів, а також виявлення правочинів, що можуть містити ознаки нікчемності та підпадати під критерії нікчемності, наведені у п. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Колегією суддів встановлено, що за наслідками проведеної перевірки було виявлено ряд правочинів, обставини вчинення яких свідчать про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання клієнтами Банку сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду.

Так, в ході перевірки було виявлено ряд операцій із фактичного переміщення готівкових коштів з рахунків фізичних осіб, відкритих в установі Банку, з подальшим нібито внесенням знятої суми на рахунки інших фізичних осіб, відкриті в установі Банку. Результатом таких операцій стало збільшення суми гарантованого відшкодування Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зокрема, такими операціями були: перерахування коштів з рахунку ОСОБА_5 15.01.2015 р. на рахунки восьми фізичних осіб, у тому числі позивачці по справі ОСОБА_3 на суму 180 000 грн., що призвело до збільшення суми гарантованого відшкодування від ФГВФО, замість 200 000 грн., що гарантовано повинно бути виплачено ОСОБА_5 вказані дії були спрямовані на виникнення права з отримання додаткового відшкодування у 8 фізичних осіб, в тому числі 180 000 грн. у ОСОБА_3 При цьому, гранична сума відшкодування від Фонду становить 200 000 грн., а тому комісія банку прийшла до висновку щодо штучності та фіктивності створення правових підстав для отримання позивачем сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою за 200 000 грн.

При цьому, вкладником у розумінні вказаного Закону є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифікату. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України (п. 4 ч. 1 ст. 2, п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону).

Будь-яких інших підстав для відшкодування коштів вкладникам Законом не передбачено.

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з того, що в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» Гаджиєва С.О. були всі передбачені законом підстави для включення ОСОБА_3 до переліку вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та надання до Фонду додаткової інформації про ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у АТ «Імексбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів не може погодитися із вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

15.01.2015 р. Правлінням Національного банку України була прийнята постанова №16/БТ «Про віднесення АТ «Імексбанк» до категорії проблемних». На підставі цієї постанови АТ «Імексбанк» було віднесено до категорії проблемних, крім того, для стабілізації діяльності банку та відновлення його фінансового становища запроваджено певну низку обмежень, у тому числі - заборонено здійснювати проведення будь-яких операцій за чинними договорами, що призводять до збільшення гарантованої суми відшкодування з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Тобто, з 15.01.2015 р. всім філіям і відділенням АТ «Імексбанк» було заборонено приймати депозитні вклади та/або здійснювати поповнення існуючих депозитних рахунків. Однак, встановлені Національним банком України обмеження щодо укладення договору банківського вкладу, філією банку дотримано не було.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що вказані обставини свідчать про штучність і фіктивність спірного правочину та створення правових підстав для отримання клієнтами банку сум гарантованого відшкодування за проведеними операціями.

Колегія суддів приймає до уваги також той факт, що всі операції проводились у той час, коли банк вже мав значну кількість невиконаних грошових зобов'язань перед іншими клієнтами - кредиторами Банку та не міг своєчасно і у повному обсязі виконувати їх грошові вимоги. Цей факт також свідчить про штучність та фіктивність спірного правочину і створення правових підстав для отримання позивачкою ОСОБА_3 сум гарантованого відшкодування за наведеними вище операціями.

Фактично, всі вищевказані операції не передбачали реального переміщення (видачу/виплату або перерахування) грошових коштів та здійснювались виключено за рахунок внутрішньобанківських проводок. На підтвердження цього свідчить факт відсутності підтвердження внесення коштів на рахунок саме позивачем у справі.

Як встановлено комісією банку, наведені операції були вчинені з наданням окремим кредиторам - клієнтам Банку нічим не обумовленої переваги, порівняно від інших кредиторів з аналогічними вимогами (пп. 7 п. 3 ст. 38 Закону), а також про можливе вчинення цими особами - клієнтами Банку спроби здійснити замах на заволодіння коштами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів також вважає за необхідне наголосити на те, що дії щодо подрібнення значних (понад розмір гарантованого відшкодування) вкладів фізичних осіб, а також перерахування грошових коштів юридичних осіб на рахунки (наявні чи новостворені) фізичних осіб в сумах, менших ніж розмір гарантованого відшкодування, спрямовані на порушення публічного порядку черговості задоволення кредиторських вимог та на порушення прав держави (оскільки для надання цільової позики банку для виплати гарантованої суми відшкодування Фонд сам отримує позику у Міністерства фінансів України за рахунок бюджетних коштів та стає кредитором третьої черги), Фонду та інших кредиторів.

Враховуючи викладені обставини колегія суддів приходить до висновку, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Фонд гарантування вкладів діяли в межах своїх повноважень, передбачених ст.ст. 27, 37, 38 Закону та правомірно не включили ОСОБА_3 до переліку вкладників ПАТ «Імексбанк».

Отже, колегія суддів вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 199; 202; 205; 207; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу в.о. уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» Ожго Євгена Вікторовича задовольнити, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року скасувати, ухвалити у справі №815/299/16 нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: А.В.Крусян