Справа № 826/11524/14
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Мацедонської В.Е., при секретарі - Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційними скаргами Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атомкомплект», товариства з обмеженою відповідальністю «Склад РКД» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 червня 2017 року адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атомкомплект» до Державної аудиторської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Склад РКД», про визнання протиправними та скасування пунктів вимоги,

ВСТАНОВИВ

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атомкомплект» (надалі за текстом - «ДП «Енергоатом») звернулось до суду з позовом про скасування пункту 6 (в частині діяльності відокремленого підрозділу «Атомкомплект») та пункту 7 вимоги Державної фінансової інспекції України № 05-14/148 від 07.02.2014 р.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 червня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційних скаргах позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Склад РКД», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, не повне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просять скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання плану контрольно-ревізійної роботи на ІІІ квартал 2013 р. посадовцями Державної фінансової інспекції України проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «Енергоатом» за період з 01.07.2012 р. по 30.09.2013 р.

Результати ревізії оформлено актом від 27.12.2013 р.

Згідно цьому акту позивачем, серед іншого, допущено порушення ст.ст. 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 229 Господарського кодексу України, що призвело до безповоротного зменшення активів через перерахування (сплату) коштів за придбання неліквідного (зіпсованого) майна та до збитків на 22 439 205 грн. 14 коп.

Такий висновок обґрунтовано наступним.

Відповідно до договору № 6 від 19.11.2007 р. (контракту № 322231GOODS-1 від 19.11.2007 р.) відокремлений підрозділ «Атомкомплект» ДП «Енергоатом» придбав у ТОВ «Склад РКД» товарно-матеріальні цінності на загальну суму 29 932 444 грн. 70 коп.

За даними оборотно-сальдової відомості підконтрольною установою було сплачено за поставлений товар 22 439 205 грн. 14 коп.

Разом з тим, згідно протоколу від 08.10.2012 р. придбані у ТОВ «Склад РКД» датчики сили ДС-01 виявились дефектними.

На підставі висновків, викладених в акті ревізії, відповідачем направлено вимогу № 05-14/148 від 07.02.2014 р. «Про усунення порушень».

Згідно пункту 6 цієї вимоги в порушення ст.ст. 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193, ст. 229 Господарського кодексу України та умов контракту № 32231GOODS-1 поставка ТОВ «Склад РКД» обладнання, яке виявилося непридатним для використання, прийняття ВП «Автокомплект» цього обладнання та перерахування ТОВ «Склад РКД» коштів в сумі 22 439,2 тис. гривень призвели до матеріальної шкоди (збитки) ДП «НАЕК «Енергоатом» на зазначену суму.

Пункт 7 вимоги містить відомості про те, що в порушення ст. 231 Господарського кодексу України, ст. 629 Цивільного кодексу України ВП «Автокомплект» за наявністю підстав для проведення претензійно-позовної роботи щодо стягнення з ТОВ «Склад РКД» та ТОВ «Кабельтехпостач» штрафних санкцій за неякісне виконання договірних зобов'язань відокремленим підрозділом протягом року з моменту виникнення таких підстав втрачено можливість із стягнення пені та штрафних санкцій, що призвело до недоотримання доходів на загальну суму 6 014,72 тис. грн., у тому числі з ТОВ «Склад РКД» - 5 986,5 тис. гривень, ТОВ «Кабельтехпостач» - 28,22 тис. гривень і, як наслідок, до матеріальної шкоди (збитків) на зазначену суму.

Також, у цих пунктах вимоги Державна фінансова інспекція України вимагала стягнути з ТОВ «Склад РКД» суму заподіяних збитків в розмірі 22 439,2 тис. гривень, у тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи щодо забезпечення у повному обсязі стягнення зазначеної суми та відшкодувати за рахунок осіб, внаслідок дій/бездіяльності яких було допущено виявлене порушення, матеріальну шкоду (збитки) в сумі 6 014,72 тис. гривень.

Відповідно до пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 р. № 2939-XII (надалі за текстом - «Закон № 2939-XII») органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно пункту 1 Положення про Державну фінансову інспекцію України затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 р. № 499/2011 (надалі за текстом - «Положення») Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Підпунктом 4 пункту 4 Положення визначено, що Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого, вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Тобто, вимога органу державного фінансового контролю про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, є обов'язковою до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки, оскільки такі збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю.

При цьому, правильність обчислення збитків має перевірятись судом, який розглядає позов Держфінінспекції України про стягнення збитків, а не під час вирішення справи за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною, з огляду на те, що в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2014 р. № 21-93а14.

Відповідно ж до частини 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

З огляду на викладене, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а твердження скаржників про те, суд мав з'ясувати наявність збитків є наслідком помилкового тлумачення наведених правових норм.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційні скарги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атомкомплект», товариства з обмеженою відповідальністю «Склад РКД» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 червня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 07 серпня 2017 р.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Мельничук В.П.

Мацедонська В.Е.