Справа № 814/397/17
Суддя: Князєв В.С.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

17 липня 2017 року Справа № 814/397/17

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Князєва В.С., за участю секретаря судового засідання Єрзікова О.М.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідачів: Мерзлікіна О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовомОСОБА_3, АДРЕСА_1
до відповідачів1. Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001 2. Державної податкової інспекції в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Гмирьова, 1/1,Миколаїв,54028
провизнання незаконними дії, зобов'язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі - відповідач 1, ГУ ДФС МО) та Державної податкової інспекції в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі - відповідач 2, ДПІ), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог від 08.06.2017 року, просить суд:

- визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.06.2015 року № 2828-17;

- визнати незаконною та скасувати податкову вимогу від 03.02.2017 року № 528-17;

- визнати незаконним та скасувати накладення обтяження рухомого майна, згідно з актом опису майна від 06.02.2017 року № 24/14-29-17-72, а саме: автомобіля INFINITY JX35 універсал-В легковий, 2012 року випуску, з об'ємом двигуна - 3498 куб. см., дата першої реєстрації 30.08.2013 року, державний номер НОМЕР_1;

- зобов'язати Головне управління ДФС у Миколаївській області внести відповідний запис про скасування обтяження рухомого майна до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що автомобіль, який є його приватною власністю згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України не є об'єктом оподаткування транспортним податком у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року. Враховуюче викладене, позивач вважає прийняті відповідачами податкове повідомлення-рішення, вимогу та рішення про опис майна у заставу такими, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідачі проти позову заперечував та зазначили, що при винесені податкового повідомлення-рішення зобов'язаний виходити саме з термінів сплати податку, встановлених законодавчим органом у Законі України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи; види податків та зборів, об'єкти, база оподаткування, ставки та строки сплати податків і зборів визначено безпосередньо Податковим кодексом України.

В судовому засіданні представник відповідачів просив в задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 позивач є власником автомобіля INFINITY JX35 універсал-В легковий, 2013 року випуску, з об'ємом двигуна - 3498 куб. см., дата першої реєстрації - 30.08.2013 року.

Згідно до податкового повідомлення-рішення від 11.06.2015 року № 11.06.2015, яке було прийняте ДПІ, позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25000,00 грн.

Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України (далі - ПК України) у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Позивачу, відповідно до ст. 59 ПК України, виставлено податкову вимогу 03.02.2017 року № 528-17.

У разі несплати у строки, встановлені ПК України, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, у податкового органу, відповідно до положень пп. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 ПК України, з дня виникнення податкового боргу виникає право податкової застави.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг (п. 89.3 ст. 89 ПК України).

03.02.2017 року ГУ ДФС МО прийнято рішення № 26/14-29-17-72 про опис майна у податкову заставу.

Не погоджуючись з рішеннями ДПІ та ГУ ДФС МО, позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Відповідно до Закону України від 28.12.2014 року №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи» були внесені зміни до Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого до останнього було включено ст. 267 «Транспортний податок».

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 ст.267 ПК України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі.

Згідно підпункту 267.2.1 пункту 267.2 ст. 267 ПК України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно п. 267.4 ст.267 ПК України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування.

Оскільки машина була придбана і зареєстрована в червні 2015 року, розмір податкового зобов'язання був пропорційно визначений в розмірі 14583,33 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідні повноваження, їх розмежування між Верховною Радою та місцевими радами, зокрема, щодо податків, визначені в ст. 12 ПК України.

Згідно ст. 8 ПК України, в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки і збори.

Відповідно до пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 ПК України, податок на майно належить до місцевих податків. Відповідно до ст. 265 ПК України, однією із складових податку на майно є транспортний податок.

Особливість місцевих податків полягає в тому, що вони за законом не можуть бути встановлені безпосередньо рішенням Верховної Ради України.

Верховна Рада України може встановлювати тільки перелік дозволених до встановлення місцевими радами місцевих податків і дозволених граничних параметрів таких податків, а власне, встановлення місцевих податків, із дотриманням встановлених Верховною Радою критеріїв - є компетенцією відповідних місцевих рад.

У відповідності до пп. 12.3.4. п. 12.3 ст. 12 ПК України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Транспортний податок було встановлено рішенням Миколаївської міської ради від 18.03.2015 року № 46/24 «Про внесення змін та доповнень до рішення Миколаївської міської ради від 07.07.2011 року №7/3 «Про встановлення місцевих податків та зборів на території міста Миколаєва», зі змінами та доповненнями».

Таким чином, час його введення в дію, враховуючи положення законодавства, починається з 01.01.2016 року.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 11.06.2015 року № 2828-17 є таким, що підлягає скасуванню. Отже, податкова вимога від 03.02.2017 року № 528-17 та рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області про опис майна у податкову заставу від 03.02.2017 року № 24/14-29-17-72, винесені на підставі боргу по податковому повідомленню-рішенню від 11.06.2015 року № 2828-17, також підлягають скасуванню.

Одночасно з цим, вимога про зобов'язання ГУ ДФС у Миколаївській області внести відповідний запис про скасування обтяження рухомого майна до Державного реєстру обтяжень рухомого майна задоволенню не підлягає, оскільки такі вимоги не відповідають способу правового захисту, передбаченого КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд також бере до уваги що, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на зазначену норму під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди, незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, перевіряють їх відповідність усім зазначеним вимогам статті 2 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 94, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області від 11.06.2015 року № 2828-17.

3. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області від 03.02.2017 року № 528-17.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області про опис майна у податкову заставу від 03.02.2017 року № 24/14-29-17-72.

5. Присудити ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 1280,00 грн., сплачений квитанціями № 0.0.714161000.1 від 24.02.2017 року на суму 640,00 грн. та № 0.0.714161670.1 від 24.02.2017 року на суму 640,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області.

6. В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.С. Князєв

Постанова оформлена у відповідності до ст. 163 КАС України

та підписана суддею 24 липня 2017 року.