Справа № 369/5642/16-а
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/5642/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук Л.М. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

07 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, сільського голови Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Кудрика Олеся Тимофійовича, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, сільського голови Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Кудрика Олеся Тимофійовича, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_4 про визнання незаконним і скасування рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 3 сесії 8 скликання за № 25 від 25 грудня 2015 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці України ОСОБА_2 площею 0,08 га по АДРЕСА_1», визнання незаконною бездіяльності Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області щодо надання невірного, незаконного рішення № 25 від 25 грудня 2015 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці України ОСОБА_2 площею 0,08 га по АДРЕСА_1», зобов'язання Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області розглянути на пленарному засіданні сесії подане нею клопотання від 22 грудня 2015 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,22 га по АДРЕСА_1 та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України рішення.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2017 року вимоги адміністративного позову було задоволено частково, у позові до сільського голови Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Кудрика Олеся Тимофійовича - відмовлено, через відсутність заявлених до цього відповідача позовних вимог.

Софіївсько-Борщагівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Позивач та його представники надали до суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, в судовому засіданні підтримали доводи викладені в означеному запереченні, просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особа в судовому засіданні підтримала позицію позивача, просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; Г) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад, сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; е) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Згідно вимог ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; Г) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської Ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Судом встановлено, що 28 лютого 2014 року згідно постанови державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В.М. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,22 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7.

Рішенням Виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області № 34/10 від 28 березня 1995 року на підставі Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» ОСОБА_7 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2200 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1, для будівництва житлового будинку.

Рішенням Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 32 сесії 5 скликання № 5 від 09 грудня 2009 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_7 площею 0,22 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В.М. від 28 лютого 2014 року, зареєстроване в реєстрі за № 1-689, ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1.

В подальшому, 22 грудня 2015 року позивач звернулась до Софіївсько-Борщагівської сільської ради з відповідним клопотанням про надання їй дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,22 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

До вказаного клопотання від 22 грудня 2015 року позивачем були долучені наступні документи: копія паспорта; копія ідентифікаційного номера платника податків; копія з кадастрової карти України із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки; каталог координат земельної ділянки в АДРЕСА_1; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.02.2014 року № 1-689; копія рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради за № 5 від 09.12.2009 року 32 сесії 5 скликання; копія рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 28.03.1995 року; копія довідки від 21.10.2010 року № 3014; копія акту на зберігання межових знаків від 07.07.2010 року.

Статтею 4 Земельного кодексу України передбачено, що завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Згідно зі ст. 12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальних громад належить до повноважень сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин.

Згідно вимог ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону.

Згідно вимог ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 га, в селищах - не більше 0,15 га, в містах - не більше 0,10 га.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ч. 7 ст. 118 Земельного Кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

В силу ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

З системного аналізу вищенаведених норм вбачається, що чинним законодавством України встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання, а також передбачено вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу зобов'язаний належним чином мотивувати причини такої відмови.

Рішенням Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 3 сесії VІІІ скликання № 25 від 25 грудня 2015 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці України ОСОБА_2» ОСОБА_2 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,0800 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Втім, оскаржуване рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради 3 сесії VIII № 25 від 25 грудня 2015 року не містить мотивів його прийняття. В рішенні Софіївсько-Борщагівська сільська рада зазначила, що позивачу слід надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,08 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), не мотивувавши належним чином, чому вона дійшла саме такого висновку. З клопотання ОСОБА_2, яке подано 22 грудня 2015 року, вбачається, що вона просила надати їй дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,22 га.

В оскаржуваному рішенні відповідач не обґрунтував свою відмову у задоволенні порушеного питання ОСОБА_2, приймаючи вказане рішення про відмову позивачу щодо надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,22 га по АДРЕСА_1, з наданням дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею всього на 0,08 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

З наданих відповідачем копії Розпорядження Софіївсько-Борщагівського сільського голови від 14 грудня 2015 року № 3/с «Про проведення 25 грудня 2015 року пленарного засідання ІІІ сесії Софіївсько-Борщагівської сільської ради УІІІ скликання Києво-Святошинського району Київської області», Протоколу № 3 пленарного засідання Софіївсько-Борщагівської сільської ради 3 сесії УІІІ скликання Києво-Святошинського району Київської області від 25 грудня 20165 року та інших доказів у справі неможливо дійти висновку про обґрунтованість прийнятого рішення сільською радою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 саме орієнтовною площею 0,08 га.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до приписів ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не спростовано в повному обсязі обставин, зазначених у позовній заяві, тобто не надано суду доказів щодо обґрунтованості оскаржуваного рішення, у зв'язку з чим таке рішення підлягає скасуванню.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України

Головуючий суддя Є.І. Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В. Чаку

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Чаку Є.В.

Файдюк В.В.