Справа № 348/1027/17
Суддя: Флоряк Д.В.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1027/17

26 липня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Флоряк Д.В.,

секретаря Буратчук О.В.,

з уч. представника позивача - адвоката Куцого О.С.,

представника відповідача - Жукової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дії щодо застосування показника середньої заробітної плати та зобов'язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій відповідача щодо переведення його з пільгової пенсії на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в якому просить суд зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 30.03.2017 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є пенсіонер і з 01.07.2011 року отримує пенсію, яка йому призначена як працівнику Крайньої Півночі відповідно до Тимчасової угоди укладеної 15 січня 1993 року між урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях,які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення. При призначенні йому пенсії відповідачем застосовано показник середньої заробітної плати працівників,зайнятих у галузях економіки України за 2010 рік в розмірі 1982,63 грн. При досягненні 60 років ним 30.03.2017 року було подано відповідачу заяву про призначення йому пенсії по віку згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У квітні 2017 році із листа відповідача №154/м-15 від 13.04.2017 року йому стало відомо про те, що відповідач відмовив йому у призначенні такої пенсії, при цьому в обґрунтування своєї відмови відповідач повторно застосував показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2010 рік і прийшов до висновку про недоцільність для нього такого виду пенсії. Вважає, що вказана відмова в проведенні перерахунку йому пенсії є незаконною та необґрунтованою, такою, що грубо порушує його права, законні інтереси та норми Конституції України. Вважає дії відповідача неправомірними і необґрунтованими, в зв'язку з чим він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві, яку просить задоволити та визнати дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області неправомірними щодо відмови у призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та щодо відмови у застосуванні показника середньої заробітної плати за 2016 рік, а також зобов'язати відповідача застосувати з 30.03.2017 року при призначенні та перерахунку ОСОБА_3 пенсії за віком показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення у відповідності до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду пояснення відповідно до письмового заперечення, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 71 КАС України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 2 КАС України завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень тому числі органів державної влади.

У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них та їхніх сімей.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 18 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 1 статті 71 КАС України закріплює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оскільки відповідач по справі в силу норм ст.3 КАС України є суб'єктом владних повноважень, то застосуванню при розв'язанні спору підлягають норми ч.2 ст.71 КАС України, де зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером і перебуває на обліку в Надвірнянському об'єднаному управлінні ПФУ Івано-Франківської області та з 01.07.2011 року отримує пенсію на пільгових умовах, яка призначена йому як працівнику Крайньої Півночі на підставі Тимчасової угоди, укладеної 15.01.1993 року між урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі Пенсійного забезпечення.

При призначенні пенсії позивачу по справі ОСОБА_3 Надвірнянським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2010рік в розмірі 1982,63 грн.

При досягненні ОСОБА_3 шістдесятирічного віку, ним 30.03.2017 року було подано до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області заяву про призначення йому пенсії по віку відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а також про застосування середньої заробітної плати за 2016 рік (а.с.7).

Однак, листом відповідача за №154/М-15 від 13.04.2017 року позивачу по справі ОСОБА_3 повідомлено, що він отримує вже пенсію за віком, тому підстав для переведення його на пенсію за віком та застосування Середньої заробітної плати по народному господарству за 2106 рік не має. Показник середньої заробітної плати (доходу) за три попередні роки застосовують під час переведення лише з пенсії по інвалідності на пенсію за віком і за наявності в особи 24 місяців страхового стажу, який вона набула після призначення пенсії по інвалідності незалежно від перерв у роботі. (а.с.8).

Дану відмову в перерахунку суд вважає протиправною з наступних підстав:

Застосування показника середньої заробітної плати при призначенні пенсії врегульовано статтею 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", раніше чинною редакцією якої було передбачено врахування середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, особам, яким приймалося рішення про призначення пенсії з початку 2017 року пенсії обчислювалися із врахуванням усередненого показника заробітної плати за 2014-2016рік, який у 2017 році був встановлений в розмірі 4482 гривні 35 копійок.

Частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІУ встановлено, що «переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами».

Зокрема документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Позивач по справі ОСОБА_3 в 2017 році звернувся із заявою про призначення йому пенсії по віку, тобто призначення пенсії на підставі інших норм закону ніж призначена у нього попередня пенсія за вислугу років.

З 01.07.2011 року позивач по справі ОСОБА_3 отримував пенсію, яка призначена йому як працівнику Крайньої Півночі відповідно до Тимчасової угоди укладеної 15 січня 1993 року між урядом України та Урядом Російської Федерації, і яка передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а пенсія за віком, за якою позивач у березні 2017році звернувся до відповідача, призначається відповідно відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов 'язкове державне пенсійне страхування ".

Після призначення позивачу по справі ОСОБА_3 01.07.2011 року пенсії, він продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідачем не дотримано вимог ч.3 ст.45 Закону № 1058-ІV при переведенні з одного виду пенсії на інший враховується заробітна плата (дохід) із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, лише за бажанням особи.

Проте, жодних доказів про виявлене позивачем бажання на застосування такого показника відповідачем суду не надано. Позивач такого бажання не виявляв, що підтверджується його зверненнями(заявами) до Управління.

Оскільки позивачу було призначено пенсію за віком за нормами Закону № 1058-ІV вперше у 2017 році, то має застосовуватися середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення позивача за призначенням пенсії як це передбачено ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд України, у постанові від 29.11.2016 у справі № 21-6331а15.

Також, суд вважає неправомірно відмову у призначенні позивачу по справі ОСОБА_3 пенсії за віком.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно ст. 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Враховуючи те, що позивач по справі ОСОБА_3 досяг встановленого законом віку та має достатній трудовий стаж, тому він має право на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку про задоволення позову позивача по справі ОСОБА_3

На підставі ст.ст.18, 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 163,167,186,254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 - задоволити.

Визнати неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Надвірнянське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області призначити та перерахувати ОСОБА_3 з 30.03.2017 року пенсію за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Визнати неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у застосуванні ОСОБА_3 показника середньої заробітної плати за 2016 рік.

Зобов'язати Надвірнянське об"єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити ОСОБА_3 перерахунок пенсії по віку із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення у відповідності до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та проводити її виплату, починаючи з 30.03.2017 року, до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст. 186 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст постанови виготовлено 01.08.2017 року.