Справа № 810/1918/17
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2017 року м. Київ № 810/1918/17

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання: Касьянової О.В.,

за участі представників сторін:

від позивача - Косюк О.Ю.,

від відповідача -Мельник О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода"

про про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Білоцерківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській област з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" про стягнення податкового боргу у сумі 6 257 492,08 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.06.2017 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідача обліковується податковий борг з податку на прибуток підприємства та з податку на додану вартість, який утворився як у зв'язку з несплатою самостійно визначених податкових зобов'язань, так і узгоджених податкових зобов'язань, визначених контролюючим органом та пені, нарахованої у зв'язку з простроченням сплати узгоджених грошових зобов'язань.

В обґрунтування позовних вимог податковий орган зазначає, що податковий борг відповідача у розмірі 6 257 492,08 грн. у добровільному порядку не було сплачено, у зв'язку з чим просить стягнути вказаний податковий борг у примусовому порядку.

03.07.2017 від відповідача надійшли заперечення на адміністративний позов в яких відповідач просить суд зупинити провадження у справі на термін до 01.10.2017 для оформлення договору про організацію взаєморозрахунків та здійснення, згідно умов даного договору, перерахунку субвенції на користь позивача в рахунок погашення податкового боргу.

25.07.2017 у судовому засіданні протокольною ухвалою суду відповідачу було відмовелно в задоволенні клопотання щодо зупинення провадження у справі, оскільки суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі.

У ході судового розгляду представник відповідача не заперечував ту обставину, що у відповідача наіявний податковий борг в сумі 6 257492,08 грн.

Судом встановлено, як платник податків, відповідач перебуває на обліку в Білоцерківській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків б/н, яка наявна в матеріалах справи.

Станом на день подачі позовної заяви за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 6 257 492,08 грн., який виник з наступних підстав.

19.12.2016 відповідачем до контролюючого органу подано податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2016 року №, в якій відповідачем самостійно визначено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 1391994,00 грн.

17.01.2017 відповідачем до контролюючого органу подано податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2016 року №, в якій відповідачем самостійно визначено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 1033803,00 грн.

20.02.2017 відповідачем до контролюючого органу подано податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2017 року №, в якій відповідачем самостійно визначено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 944286,00 грн.

20.03.2017 відповідачем до контролюючого органу подано податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2017 року №, в якій відповідачем самостійно визначено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 1116666,00 грн.

21.04.2017 відповідачем до контролюючого органу було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок № за січень 2017 року на суму 224,00 грн., відповідно до якого була нарахована штрафна санкція на суму 7,00 грн.

20.04.2017 відповідачем до контролюючого органу подано податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2017 року №, в якій відповідачем самостійно визначено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 1300153,00 грн.

Однак, у строки передбачені статтею 57 Податкового кодексу України відповідач не сплатив суму податкового зобов'язання, зазначену ним у податкових деклараціях.

Відповідно до статті 59 Податкового кодексу України позивачем сформовано податкову вимогу форми "Ю" № 687-25 від 01.09.2014 у розмірі 2981,802,70 грн. податкового боргу за узгодженими податковими зобов'язаннями, яка отримана відповідачем 01.09.2014 наручно, що підтверджується підписом на корінці вимоги.

Доказів оскарження у судовому порядку податкової вимоги відповідачем суду не надано.

Відповідно до підпункту 14.1.39. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 54.1. статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового Кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Водночас, відповідачем не було сплачено узгоджених податкових зобов'язань у встановлені законом строки.

Вказана заборгованість відповідача підтверджується також інтегрованою карткою платника податків з податку на додану вартість та довідкою, щодо наявності заборгованості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 6257492,08 грн.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності та взаємозв'язку, зважаючи на відсутність доказів, які б свідчили про сплату заявленого боргу або спростували його існування, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Згідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, який не поніс витрат пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Відповідно до статті 67 Конституції України, підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, підпункту 20.1.18 пункту 20.1 статті 20, статті 57, статті 59, Податкового кодексу України та керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" Київської обласної ради (код ЄДРПОУ - 38010130) до Державного бюджету України податковий борг в сумі 6257492 (шість мільйонів двісті п'ятдесят сім тисяч чотириста дев'яносто дві) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно з частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 31 липня 2017 р.