Справа № 369/1099/17
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/1099/17 Головуючий у 1-й інстанції: Волчко А.Я.
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА
Іменем України
25 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 травня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи із заробітної плати в сумі 1177,50 крб., одержану за роботу в зоні відчуження м.Прип`ять за період з 07 травня 1986 року по 12 травня 1986 року, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 липня 2016 року, виходячи із заробітної плати в сумі 1177,50 крб., одержану за роботу в зоні відчуження м.Прип`ять за період з 07 травня 1986 року по 12 травня 1986 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та постановити нове рішення у справі, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що розмір пенсії позивача визначено відповідно до наданої довідки №526 від 06 лютого 1997 року, виданої Києво-Святошинським районним військовим комісаріатом, яка видана на підставі постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 та в якій встановлено кратність оплати праці, іншої довідки позивачем до органів Пенсійного фонду не подавалось.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що позивач є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та вкладкою до посвідчення № НОМЕР_2 , а також являється інвалідом 2 групи згідно посвідчення серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно наявних в матеріалах справи копій довідок Києво-Святошинського районного військового комісаріату від 06 лютого 1997 року, заробітна плата підполковника ОСОБА_1 у травні 1986 року складала: посадовий оклад 155,00 крб., військове звання 140,00 крб., вислуга років 35,50 крб. (довідка №524), позивач безпосередньо був зайнятий на роботах, передбачених постановами ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 вересня 1987 року №1497-378 та Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 липня 1986 року №665-195, що дають право на пільги у відповідності зі списком №1, затвердженим постановою ЦК СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 07 травня 1986 року по 12 травня 1986 року при евакуації розрахунку військовозобов`язаних з м.Прип`ять, всього шість діб, час зазначеної роботи до 01 січня 1988 року зараховується у стаж при призначенні пенсії у трьохкратному розмірі, а у 1988-1990 роках у полуторному розмірі (довідка №525), за роботу в населених пунктах зони відчуження м.Прип`ять з 07 травня 1986 року по 12 травня 1986 року на посаді пом. РВК посадовий оклад (тарифна ставка) 330,00 крб. по відомості №16 від 28 травня 1986 року виплачена заробітна плата в сумі 292,50 крб. з урахуванням коефіцієнту відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7, оплата за підвищеними тарифними ставками (посадовими окладами) з урахуванням зони безпечності, провадиться виходячи із установленого в зоні відчуження 6-ти годинного робочого дня та 6-ти денного робочого тижня, зона ІІІ, кількість днів 6, кратність 5, всього 292,50 крб. (довідка №526).

13 грудня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області із заявою щодо проведення перерахунку його пенсії, виходячи із заробітної плати в сумі 1177,50 крб., одержану за роботу в зоні відчуження м.Прип`ять за період з 07 травня 1986 року по 12 травня 1986 року. Вказана заява мотивована тим, що заробітна плата була нарахована та виплачена без урахування премій, які були встановлені нормативно-правовими актами СРСР та УРСР, розрахунок заробітної плати за час роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС був проведений невірно, оскільки не були використані нормативні документи з грифом «таємно» і «для службового користування», що передбачають оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Листом Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області від 19 грудня 2016 року №268/С-01 позивача повідомлено, що видача довідки про заробіток №526 від 06 лютого 1997 року здійснювалась на підставі, зокрема, постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7. Однак, у разі, якщо особа вважає, що заробітну плату за виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС їй дійсно було нараховано неправильно, вона може звертатися до підприємства (установи, організації), де вона працювала того часу, за новою довідкою про заробіток за відповідний період. Листом Міністерства праці України від 22 листопада 1995 року №09-3815 повідомлялося, що у разі неправильного нарахування заробітної плати особам, які брали участь у зазначених роботах у 1986-1987 роках, згідно з листом Міністерства праці України від 29 жовтня 1992 року №09-3751 на підставі стверджуючих документів підприємство (організація), яке відряджало працівника в зону відчуження (або його правонаступник), має зробити перерахунок заробітної плати і надати довідку про новий розмір заробітної плати в зоні відчуження для подання до органу Пенсійного фонду України за місцем проживання особи для перерахунку розміру пенсії.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що довідка про заробітну плату, одержану в зоні відчуження, повинна бути складена з урахуванням нормативно-правових актів, розсекречених після 1986 року, оскільки право позивача на заробітну плату у підвищеному розмірі за період його роботи у зоні відчуження гарантоване державою шляхом видання відповідних документів, у зв`язку з чим дії Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи із заробітної плати в сумі 1177,50 крб., одержану за роботу в зоні відчуження м.Прип`ять за період з 07 травня 1986 року по 12 травня 1986 року, є протиправними.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч.1 ст.43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

В силу ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначається Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210, згідно з яким пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків (п.1 Порядку).

Відповідно до пп.4 п.3 наведеного Порядку у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Пунктом 6 цього Порядку встановлено, що в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Згідно п.7 Порядку пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Відповідно до п.8 наведеного Порядку в усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3 тис. карбованців.

В той же час, як зазначалось судом вище, перерахунок пенсій здійснюється на підставі, зокрема, документів про заробітну плату (дохід), що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Частиною 4 ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Разом з тим, постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до п.2.24 якого при призначенні (перерахунку) пенсії відповідно до, серед іншого, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для розмежування джерел фінансування особа надає пакет документів, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2.1 цього розділу.

Згідно пп.3 п.2.1 наведеного Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення). За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.10 цього Порядку передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є довідка про заробітну плату (дохід), зміст якої має бути підтверджений відповідними первинними документами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 грудня 2015 року у справі №2-а/576/29/14, яка в силу вимог ст.244-2 КАС України є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до органів Пенсійного фонду не було подано довідку про заробітну плату (дохід), та позивач зазначає, що Поліський районний військовий комісаріат Київської області, в якому позивач проходив військову службу, ліквідований, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не має можливості звернутися до нього з вимогою про проведення перерахунку його заробітної плати (грошового забезпечення).

Згідно наявної в матеріалах справи довідки Київського обласного військового комісаріату від 08 грудня 2016 року №1/5/5298, станом на 08 грудня 2016 року у підпорядкуванні Київського обласного військового комісаріату Поліського районного військового комісаріату Київської області не існує, Поліський район Київської області обслуговується Іванківським ОРВК Київської області.

В той же час, з вказаної довідки не вбачається, що Поліський районний військовий комісаріат Київської області ліквідований без визначення правонаступника, зокрема зазначено, що Поліський район Київської області обслуговується Іванківським ОРВК Київської області. Крім того, законодавством передбачено можливість звернення за довідкою про заробітну плату до архівної установи.

В той же час, колегія суддів зазначає, що органи Пенсійного фонду України лише призначають та перераховують пенсії у передбаченому законодавством порядку та на підставі поданих документів, зокрема, на підставі довідки про заробітну плату (дохід), і не наділені повноваженнями визначати заробіток за період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області були відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача згідно поданої ним 13 грудня 2016 року заяви за відсутності довідки про заробітну плату (дохід) за період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому, відмовляючи в проведенні позивачу перерахунку пенсії, виходячи з розрахованої ним самостійно заробітної плати в сумі 1177,50 крб., одержаної за роботу в зоні відчуження м.Прип`ять за період з 07 травня 1986 року по 12 травня 1986 року, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, внаслідок чого відсутні правові підстави для визнання протиправними дій останнього та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01 липня 2016 року, виходячи з заробітної плати в розмірі 1177,50 крб.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 травня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 31 липня 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Мельничук В.П.