Справа № 682/631/17
Суддя: Мацюк Ю. І.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 682/631/17
Провадження № 2-а/682/32/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року

Славутський міськрайонним суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

за участю секретаря Захарчук С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного державного виконавця Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Власюка Андрія Володимировича про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

встановив:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до головного державного виконавця Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Власюка А.В. про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та повернення сплаченого судового збору.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що позивача було притягнуто до відповідальності за ст. 164-1 КУпАП, постанова суду набрала законної сили 08 жовтня 2016 року. На виконання вказаної постанови 17 лютого 2017 року державним виконавцем було видано постанову ВП № 53431489 про стягнення судового збору в розмірі 275,60 гривень, зобов'язання надати декларацію про доходи та майно з попередженням про відповідальність за не подачу такої декларації, та стягнення 27,50 гривень виконавчого збору.

Вказуючи про те, що вказана постанова суду надійшла на виконання до виконавчої служби після спливу трьохмісячного строку з дня набрання чинності, виконавче провадження відкрито безпідставно. Просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження та повернути сплачений судовий збір.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач Власюк А.В. у судовому засіданні вимоги адміністративного позову не визнавав, вказуючи про те, що постанова суду надійшла на виконання з Славутської ОДПІ 16 лютого 2017 року, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження є правомірною. Вказує про те, що моментом подання заяви Славутською ОДПІ доцільно вважати дату вихідного номеру на супровідному документі стягувача державного органу - Славутської ОДПІ - 27 грудня 2016 року. Просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження та справи про адміністративне правопорушення, оцінивши подані докази, суд встановив наступне.

В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2016 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Хмельницької області, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, та стягнуто 275,60 гривень судового збору.

За даними матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної справи слідує, що постанова суду набрала законної сили 25 жовтня 2016 року, строк пред'явлення до виконання - три місяці.

За даними матеріалів виконавчого провадження ВП № 53431489, постанова в частині стягнення судового збору в розмірі 275,60 гривень зареєстрована у відділі ДВС 16 лютого 2017 року.

17 лютого 2017 року головним державним виконавцем Власюком А.В. відкрито виконавче провадження ВП № 53431489 з виконання постанови суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 275,60 гривень судового збору.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задовольнити позовні вимоги з наступних мотивів.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Одним із принципів (засад) діяльності органів державної виконавчої служби є законність (стаття 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами, 1,2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили.

Згідно статті 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Оскільки постанова (виконавчий документ) набрала законної сили 25 жовтня 2016 року, вона повинна була бути звернена до виконання до 26 січня 2017 року.

Відповідно до п. 2 ч. 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, державний виконавець, отримавши 16 лютого 2017 року виконавчий документ (постанову), повинен був повернути його без прийняття до виконання, у зв'язку із пропуском строку пред'явлення його до виконання.

Відповідно до ч. 2 статті 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Отже, виконавче провадження було відкрите державним виконавцем безпідставно, а тому постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 53431489 слід скасувати.

Відповідно до статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 640 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 71, 79, 86, 94, 158-163, 181, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП № 53431489 від 17 лютого 2017 року з виконання постанови Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 275,60 гривень судового збору.

Відшкодувати ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 640 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Мацюк Ю. І.