Справа № 522/2843/17
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

01 серпня 2017 року м. Київ К/800/26269/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 4 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 29 червня 2017 року рішення суду першої інстанції скасував та прийняв нову постанову про задоволення позову. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті суми компенсації втрати частини доходів за період з 31 січня 2012 року по 30 вересня 2016 року, у зв'язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 10703,27 грн. Зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини доходів за період з 31 січня 2012 року по 30 вересня 2016 року, у зв'язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 10703,27 грн.

Представник відповідача подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Вказується на те, що пенсія виплачувалась позивачу вчасно, отже підстав для виплати компенсації немає.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

Вивчивши зміст касаційної скарги, суддя приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 46 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Умови та порядок компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати визначається Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-ІІІ), постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати».

Відповідно до статей 1, 2 вище згаданого Закону підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Аналізуючи вказані норми, Верховний Суд України в постанові від 18 листопада 2014 року (справа № 21-518а14) вказав на те, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Як встановлено судами, судовим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2012 року, яке набрало законної сили, зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», наказу Міністра оборони України №377 від 28 липня 2008 року «Про затвердження схем посадових розмірів окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України» з урахуванням зміни посадового окладу у складі загального грошового забезпечення відповідної позивачу категорії військовослужбовців з 31 січня 2012 року з врахуванням фактично виплаченої пенсії за цей час.

На виконання рішення суду, ГУ ПФУ в Одеській області було виплачено частину пенсії в сумі 10703,27 грн. за період з 31 січня 2012 року по 30 вересня 2013 року, однак не виплачена компенсація в зв'язку з втратою частини доходів за минулий час.

З урахуванням зазначених обставин, суд апеляційної інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність проведення компенсації втрати доходів за правилами, передбаченими Законом № 2050-ІІІ, оскільки несвоєчасне нарахування спірних виплат відбулося у зв'язку із бездіяльністю відповідача.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець