Справа № 802/1109/17-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 липня 2017 р. Справа № 802/1109/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участі секретаря судового засідання: Коляденка О.Л.

представників сторін:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: Островерха Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

до: Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3.) до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - ГУ ДФС у Вінницькій області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що не погоджується з висновками податкового органу, викладеними у акті перевірки від 21 червня 2017 року та, відповідно, із прийнятим податковим повідомленням-рішенням № від 05 липня 2017 року вважає його протиправними та просить скасувати.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити його у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову з урахуванням письмових заперечень.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, оцінивши наявні у справі докази, на засадах всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

21 червня 2017 року Головним управлінням ДФС у Вінницькій області проведено перевірку господарської одиниці відділу магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розташований за адресою АДРЕСА_1 суб'єкта господарської діяльності ОСОБА_3.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 21 червня 2017 року. Так, в ході перевірки інспекторами встановлено, що ФОП ОСОБА_3 здійснюється продаж технічно-складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту за готівку без застосування реєстраторів розрахункових операцій, а саме при продажу кварцового годинника VQ 1390034 (за готівку), який відноситься до групи технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) - годинники всіх видів та їх частини код згідно УКТЗЕД 9101-9107 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 231 від 16 березня 2017 року "Про затвердження переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій". Реєстратор розрахункових операцій відсутній, при продажу годинника видано товарний чек.

На підставі зазначеного акту перевірки 05 липня 2017 року Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесено податкове-повідомлення рішення № , яким застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу та готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в сумі 1 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулюються Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95-ВР від 06 липня 1995 року (далі - Закон № 265/95).

Пунктом 1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено, що суб'єкти господарювання зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено, що суб'єкти господарювання зобов'язані видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Пунктом 3 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено, що суб'єкти господарювання зобов'язані застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.

Відповідно до п. 6 ст. 9 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту) (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які відносяться відповідно до Податкового кодексу України до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій.

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що ФОП ОСОБА_3 є платником єдиного податку 2 групи та її дохід у 2017 році не перевищив 1 млн. грн. Товар, яким торгує позивач, у тому числі і придбаний перевіряючими кварцовий годинник VQ 1390034 не є технічно складним побутовим товаром.

Однак, суд не погоджується з твердженнями представника позивача з огляду на наступне.

Платники єдиного податку, які здійснюють реалізацію технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту повинні застосовувати реєстратори розрахункових операцій незалежно від обсягу отриманого доходу від продаж. Така вимога випливає із Закону України від 20.12.2016 №1791-VIII та постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2017 року № 231 "Про затвердження переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій".

Застосовувати реєстратори розрахункових операцій в разі продажу технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, повинні як платники єдиного податку першої групи, які провадять діяльність на ринках, так і платники другої та третьої груп незалежно від обсягу річного доходу. Для них визначальною умовою для застосовування реєстраторів розрахункових операцій є реалізація відповідного виду товарів, а саме - технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту.

Платники податків повинні врахувати, що термін "технічно складні побутові товари, що підлягають гарантійному ремонту", для цілей Закону про реєстратори розрахункових операцій вживається у значенні, наведеному в Законі України від 12.05.1991 р. № 1023-XII "Про захист прав споживачів". Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2017 року № 231 "Про затвердження переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій".

Так, до технічно складних побутових товарів належать вісім груп, а саме: "Вироби із чорних металів", "Реактори ядерні, котли, машини, обладнання і механічні пристрої, їх частини", "Електричні машини, обладнання та їх частини; апаратура для запису або відтворення звуку, телевізійна апаратура для запису та відтворення зображення і звуку, їх частини та приладдя", "Засоби наземного транспорту, крім залізничного або трамвайного рухомого складу, їх частини та обладнання", "Прилади та апарати оптичні, фотографічні, кінематографічні, контрольні, вимірювальні, прецизійні; медичні або хірургічні; їх частини та приладдя", "Годинники всіх видів та їх частини", "Музичні інструменти; їх частини та приладдя", "Іграшки, ігри та спортивний інвентар; їх частини та приладдя".

Щодо тверджень представника позивача, що лист Міністерства економічного розвитку і торгівлі № 3631-06/20110-07 від 15 червня 2017 року надав роз'яснення із спірної ситуації, то суд звертає увагу представника позивача на те, що листи міністерств та інших центральних органів виконавчої влади мають лише інформаційний характер і не встановлюють правових норм.

Із переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій випливає, що реєстратори розрахункових операцій застосовуються при реалізації годинників усіх типів, які відносяться до товарних позицій за кодами УКТЗЕД з 9101 по 9107, а також "смарт-годинники".

У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що зазначене розмежування пояснюється тим, що починаючи з коду 9108 і закінчуючи кодом 9114 розділу 18 Закону України "Про митний тариф" № 584-VII від 19 вересня 2013 року перелічено складові частини годинників, їх запчастини, механізми і при їх реалізації реєстратори розрахункових операцій не потрібно застосовувати.

Таким чином, суд погоджується з висновками податкового органу, зокрема, що ФОП ОСОБА_3 при продажі кварцового годинника VQ 1390034 зобов'язана була провести розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ст. 69 КАС України).

Суд відмічає, що позивачем не подано належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 70 КАС України, які б доводили про протиправність прийнятого податкового повідомлення-рішення № від 05 липня 2017 року.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_3.

З урахуванням вимог ст. 94 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна