Справа № 816/513/17
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

01 серпня 2017 року м. Київ К/800/26217/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Олендер І.Я., перевіривши дотримання статтей 17, 20, 210, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України та відповідність вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства «Світанок» до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

27.07.2017 року (згідно штампу на поштовому конверті) Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області подало касаційну скаргу на судові рішення першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини 5 статі 213 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору та копії оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Однак, всупереч вимогам ст. 213 Кодексу адміністративного судочинства України скаржником до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі або копію документа, який надає право на пільги щодо його сплати, а також копії оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції.

Згідно з вимогами підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI у редакції Закону № 484- VIII від 22 травня 2015 року, встановлена ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Проте Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області подало клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Положеннями частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України, які кореспондуються з приписами частини 1 та частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка контролюючого органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Скаржник у клопотанні про відстрочення сплати судового збору зазначає про те, що він є бюджетною установою та має незадовільний майновий стан, що позбавляє його можливості сплатити судовий збір.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення такої сплати.

Крім того, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» Кабінет Міністрів України зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Аналогічна позиція щодо обов'язку контролюючого органу сплачувати судовий збір на умовах, визначених Законом України «Про судовий збір» в чинній редакції, висловлена Верховним Судом України (ухвала від 24 грудня 2015 року у справі № 477/2598/14-а, ухвала від 9 листопада 2015 року у справі № 810/2302/15).

Таким чином, наведені у клопотанні підстави не є достатніми для його задоволення.

Враховуючи вищезазначене касаційна скарга має бути залишена без руху із встановленням строку для виправлення вказаних недоліків.

Реквізити рахунку для зарахування судового збору: отримувач коштів УДКСУ у Печерському районі м. Києва; рахунок отримувача 0007; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, код банку отримувача 820019; банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві; код класифікації доходу бюджету - 22030105 «Судовий збір (Вищий адміністративний суд України, 75)».

Відповідно до частини 3 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 213 Кодексу адміністративного судочинства України, застосовуються правила статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 108, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги - відмовити.

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства «Світанок» до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без руху.

Повідомити скаржника, що на виконання цієї ухвали йому надається строк до 17 серпня 2017 року.

У разі невиконання вимог суду щодо усунення недоліків касаційної скарги вона буде повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України І.Я. Олендер