Справа № 815/3005/17
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3005/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Танцюри К.О.,

за участю секретаря Потурнак А.М.

за участю сторін:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність від 26.05.2017р.),

від позивача - ОСОБА_2 (довіреність від 26.05.2017р.),

від відповідача - ОСОБА_3 (довіреність від 12.04.2017р. №004019),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 Вагіф Огли до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 Вагіф Огли звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області (далі - ГУ ДФС в Одеській області) про скасування податкових повідомлень - рішень від 15.05.2017р. №, №, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2017р. № та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску від 15.05.2017р. №.

В обґрунтування позовних вимог представники позивача зазначали, що позивачем не було порушено положення п.177.4 Податкового кодексу України, оскільки він не є юридичної особою та приписи п.177.4 ст 174 та п.138.4 ст.138 Податкового кодексу України з 2015 року не розповсюджувалися на фізичну особу-підприємця. Разом з тим, представики позивача зазначали, що в акті перевірки підтверджено факт переходу права власності товарно-матеріальних цінностей, придбаних позивачем у 2015 році, а тому висновок про завищення вартості документально підтверджених витрат, повязаних з господарською діяльністю, і похідні визначення податкових зобовязань з податку на прибуток фізичних осіб, єдиного внеску військового збору, на думку представника позивача, є помилковими. Також, представниками позивача зазначено, що на арк. 13,14 акту зазначено про заниження позивачем оподаткованого доходу від валютної виручки на 6000грн., але не зазначено дат порушення та не наведено відповідних розрахунків. Також, представники позивача, посилаючись на Інструкцію про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, зазначили, що дата надходження валютної виручки на розподільчі рахунки є датою оподаткування її податком на доход позивача, оскільки саме з цього часу вказані кошти є його власністю.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначивши що позивач зареєстрований платником податку на додану вартість, а тому згідно п.177.3 ст.177Податкового кодексу України для фізичної особи-підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг). Перевіркою правильності визначення валового доходу, відображеного у податкових деклараціях про доходи і майновий стан, з даними про суми валового доходу, встановленому в ході перевірки, на підставі використаних документів за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р. встановлено розбіжності, а саме за 2015-2016 роки згідно виписок банку, книги обліку доходів та витрат №9 від 12.02.2015р. та №270 від 20.04.2015р. встановлено заниження валового доходу, відображеного у декларації про майновий стан за 2015-2016р. на 6000,00 грн. Також, представник відповідача зазначала, що саме зарахування валюти на валютний поточний рахунок клієнта вважається датою первісного надходження валютної виручки по офіційному курсу НБУ, а сума отримана від обовязкового продажу валюти (65%) на гривневий поточний рахунок по комерційному курсу банку. Крім того, представником відповідача зазначено, що перевіркою правильності визначення витрат, відображених у деклараціях про доходи, безпосередньо повязаних з одержанням доходу та документально підтверджених, з даними про суми витрат, визначеними в ході перевірки, встановлено безпідставне завищення витрат за 2015 рік на 458 276,50 грн., а саме, до перевірки надано документи на придбання плит гіпсових армованих для стелі за готівку ТОВ «Грін Сіті», однак зазначені плити не використовувались у підприємницькій діяльності позивача та безпосередньо не відносяться до виробництва товарів, виконання робіт, надання послуг, тому, на думку відповідача, включено до складу валових витрат безпідставно. Також, до складу витрат 2016 року позивачем включено суму 3500,00грн., яка також включена до декларації про майновий стан та відображена у книзі обліку доходів і витрат №270 від 20.04.2015р. з написом «ВТБ Дніпро», згідно виписок банку дана сума розрахунків відсутня і інших документів на підтвердження вказаної суми витрат до перевірки не надано, у звязку з чим відповідачем було встановлено, що підприємцем завищено суму валових витрат за 2015-2016 роки на загальну суму 461776,50грн. Крім того, представником відповідача зазначено, що під час перевірки встановлено заниження оподаткованого (чистого) доходу на 467776,50грн. за рахунок завищення суми валових витрат та донараховано єдиний соціальний внесок на загальну суму 59536,24грн., а також встановлено заниження військового збору від здійснення підприємницької діяльності на 7016,66грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У період з 27.03.2017р. по 07.04.2017р. працівниками ГУ ДФС в Одеській області була проведена документальна планова виїзна перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_4 Вагіф Огли щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р., за результатами якої складено акт від 24.04.2017р. №334/15-32-13-01/НОМЕР_1. (а.с. 20-59)

У ході перевірки було встановлено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 Вагіф Огли:

- п. 177.1, п. 177.2, п.177.4 ст.177, п.178.2, п.178.3 ст.178, п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, донараховано податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності у сумі 70318, 33 грн. , а саме за 2015 рік на 69408,07 грн. та за 216 рік на 910,26 грн.;

- п.4 і 5 частини 1 ст.4, п.8 ст.9, пп.2.1 п.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» в результаті чого донараховано основний платіж по ЄСВ від підприємницької діяльності в сумі 59536,24 грн., а саме за 2015 рік - 58423,70 грн. та за 2016 рік - 1112,54грн.;

- п.2 Наказу Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 р. №1020 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1 ДФ);

- Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкової розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13.01.2011 р. №46/18784;

- пп.б п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України №2755- VI від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями, а саме: відображення у звіті форми 1-ДФ не всіх сум доходу;

- п.п. 1.2 п. 16-11, п.1.4 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано військовий збір у сумі 7016,66 грн., в т.ч. за 2015 рік на 6940,80 грн., за 2016 рік на 75,86 грн.

- п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.95р. М265/95-ВР.

03.05.2017р. позивач, не погоджуючись з висновками, зазначеними в акті перевірки №334/15-32-13-01/НОМЕР_1, подав до ГУ ДФС в Одеській області заперечення на вказаний акт перевірки (а.с.66-67).

За результатами розгляду відповідачем зазначених заперечень позивача ГУ ДФС в Одеській області було прийнято висновок №67/15-32 від 15.05.2017р., яким висновок акту перевірки від 24.04.2017р. №334/15-32-13-01/НОМЕР_1 переглянуто частково та у частині безпідставного завищення валових витрат у 2016 році - сума оподаткованого чистого доходу за результатами перевірки зменшено на 3 500грн. (без ПДВ), решта порушень залишено без змін (а.с.119-122)

На підставі зазначених висновків акту перевірки та з урахуванням висновку №67/15-32 від 15.05.2017р., ГУ ДФС в Одеській області було прийнято податкові повідомлення-рішення від 15.05.2017р.: №, яким визначено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 6964,15грн. та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1746,88грн. (а.с.70); №, яким визначено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 69688,15грн. та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 17422,04грн.(а.с.71)

Разом з тим, 15.05.2017р. ГУ ДФС в Одеській області прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- зі сплати єдиного внеску у розмірі 58766,02грн. (а.с.72) та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 8797,79грн. (а.с.73)

Відповідно до п. 177.1 ст.177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно п.177.2 зазначеної статті Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п.п. 177.4.1-177.4.4 п.177.4 ст.174 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;суми податків, зборів, які пов'язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов'язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Зазначені норми податкового законодавства діяли у 2015 і 2016 роках, тобто у період за який здійснювалась перевірка. Тобто, діючими нормами податкового законодавства передбачено обовязок фізичної особи підприємця документально підтверджувати витрати, пов'язані з господарською діяльністю для визначення обєкта оподаткування.

При цьому, суд вважає обґрунтованими посилання представника позивача на те що перевіряючими в акті перевірки безпідставно зазначено про порушення ФОП ОСОБА_4 Вагіф Огли п.44.1 ст.44 та п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України щодо обовязкового ведення бухгалтерського обліку для визначення обєкту оподаткування оскільки зазначені приписи стосуються юридичних осіб та не можуть бути застосовані до фізичної особи підприємця.

Також, ч.1 ст.2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством. Тобто, і приписи зазначено Закону також не визначають обовязок фізичної особи підприємця вести бухгалтерській облік.

Перевіряючими у ході перевірки було встановлено завищення ФОП ОСОБА_4 Вагіф Огли витрат за 2015 рік на суму 458276,50грн. у звязку з придбанням плит гіпсових армованих для стелі у ТОВ «Грін Сіті» у звязку із тим, що вони не використовувались у господарській діяльності позивача.

Як свідчать матеріали справи, 02.05.2017р. між ТОВ «ГРІН СІТІ» та ФОП ОСОБА_4 Вагіф Огли було укладено договір поставки №020515, п.п.1.1. якого визначено, що постачальник зобовязується передати у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти і оплатити товар, згідно накладних на умовах, викладених у цьому договорі (а.с.129-130).

На підтвердження отримання товару за вказаним договором позивачем надано до суду видаткові накладні, із зазначенням найменування товару «плита гіпсова армована стеля 600*600*14», №13 від 17.09.2015р., №12 від 15.07.2015р., №10 від 07.05.2015р. №11 від 10.06.2015р.(а.с.131-134), та квитанції до прибуткових касових ордерів.(а.с.135-144).

Придбання позивачем вказаних плит не заперечувалось перевіряючими в акті перевірки. Також, судом встановлено, що згідно наданих документів на придбання товару ОСОБА_4 Вагіф Огли отримав їх як фізична особа підприємець.

При цьому, 30.11.2016р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 Вагіф Огли та ФО Компанієць ОСОБА_5 укладено договір поставки №301116 Ф4, п.п.1.1. якого визначено, що постачальник зобовязується передати у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти і оплатити товари, визначений п.2.1. Договору, згідно накладних на умовах, викладених у цьому Договорі.(а.с.145)

Відповідно до п.2 договору поставки №301116 Ф4 від 30.11.2016р. порядок розрахунку здійснюється із відстрочкою платежу до 01.07.2017р.

На підтвердження виконання договору поставки №301116 Ф4 від 30.11.2016р. позивачем надано видаткову накладну №РН -0001620 від 30.11.2016р. на товар «плита гіпсована армована 600*600*14»(а.с.146)

30.11.2016р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 Вагіф Огли та ФО ОСОБА_6 укладено договір поставки №301116 Ф3, п.п.1.1. якого визначено, що постачальник зобовязується передати у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти і оплатити товар, визначений п.2.1. договору, згідно накладних на умовах, викладених у цьому Договорі.(а.с.147)

Відповідно до п.2 договору поставки №301116 Ф3 від 30.11.2016р. порядок розрахунку здійснюється із відстрочкою платежу до 01.07.2017р.

На підтвердження виконання зазначеного договору поставки №301116 Ф3 від 30.11.2016р. позивачем надано видаткову накладну №РН -0001619 від 30.11.2016р. на товар «плита гіпсована армована 600*600*14».(а.с.148)

30.11.2016р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 Вагіф Огли та ФО Парфенюк ОСОБА_7 укладено договір поставки №301116 Ф2, п.п.1.1. якого визначено, що постачальник зобовязується передати у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти і оплатити товар, визначений п.2.1. Договору, згідно накладних на умовах, викладених у цьому Договорі.(а.с.149)

Відповідно до п.2 договору поставки №301116 Ф2 від 30.11.2016р. порядок розрахунку здійснюється із відстрочкою платежу до 01.07.2017р.

На підтвердження виконання договору поставки №301116 Ф2 від 30.11.2016р. позивачем надано видаткову накладну №РН - 0001617 від 30.11.2016р. на товар «плита гіпсована армована 600*600*14».(а.с.150)

30.11.2016р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 Вагіф Огли та ФО Древаль ОСОБА_8 укладено договір поставки №301116 Ф1, п.п.1.1. якого визначено, що постачальник зобовязується передати у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти і оплатити товар, визначений п.2.1. Договору, згідно накладних на умовах, викладених у цьому Договорі.(а.с.151)

Відповідно до п.2 договору поставки №301116 Ф1 від 30.11.2016р. порядок розрахунку здійснюється із відстрочкою платежу до 01.07.2017р.

На підтвердження виконання договору поставки №301116 Ф1 від 30.11.2016р. позивачем надано видаткову накладну №РН -0001621 від 30.11.2016р. на товар «плита гіпсована армована 600*600*14».(а.с.152)

При цьому, відповідно до висновку №67/15-32 від 15.05.2017р. ГУ ДФС в Одеській області на заперечення позивача до акту перевірки від 24.04.2017р. №334/15-32-13-01/НОМЕР_1 відповідачем встановлено, що суми витрат на придбання вищезазначеного товару включено ФОП ОСОБА_4 Вагіф Огли до складу декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік, а реалізація - відвантаження всього обсягу придбаних плит здійснена ним у листопаді грудні 2016 року, кошти за відвантажений товар отримані готівкою частково у листопаді грудні 2016 року у сумі 125,5тис.грн., решта товару не оплачена та у нього рахується дебіторська заборгованість.

Як свідчать матеріали справи, зазначені господарські операції відносяться до видів економічної діяльності, які має право здійснювати позивач.

Разом з тим, діючими приписами податкового законодавства не встановлено обовязку для фізичних осіб підприємців використання придбаного у звязку з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця товару у тому ж періоді у якому його включено до складу витрат для визначення обєкту оподаткування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність встановленого відповідачем порушення ФОП ОСОБА_4 Вагіф Огли щодо завищення витрат за 2015 рік у розмірі 458276,50грн.

При цьому, факти виявлених порушень податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на податкові органи, повинні бути викладені в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В акті перевірки ФОП ОСОБА_4 Вагіф Огли перевіряючим зазначено про наявні розбіжності даних його декларації за 2015 та 2016 роки та даними перевірки з посиланням на п.177.3 ст.177 Податкового кодексу України, однак, не зазначено що саме встановлено - завищення витрат або доходу та не має посилань на відповідні первинні документи, а тому суд вважає, що відповідачем необґрунтовано зазначено про вказане порушення.

Також, перевіряючим в акті перевірки зазначено про встановлене заниження валового доходу позивачем за 2015 -2016 роки, відображеного у декларації про майновий стан за 2015-2016 роки, яке встановлено згідно виписок банку, книги обліку доходів і витрат №9 від 12.02.2015р. та №270 від 20.04.2015р. на 6 000грн., яке виникло по причині невірного визначення валового доходу від надходження валютної виручки на валютні рахунки та її продаж на МВР, згідно Постанови НБУ №281 від 10.08.2015р. В акті перевірки зазначено, що ФОП ОСОБА_4 Вагіф Огли визначено еквівалент отриманої виручки за курсом НБУ на розподільчий рахунок 2603 та відповідна сума доходу відображена у книгах обліку доходів та витрат підприємця. Разом з тим, жодних посилань на конкретні суми, дати, обставини та відповідні документи, що підтверджують вказане порушення відповідачем не вказано, а також не вказано щодо якого банківського рахунку позивача було встановлено вказане порушення.

Представником позивача надано до суду договір на відкриття та обслуговування банківського рахунку №1 від 17.05.2013р., укладений з ПАТ «Укрсиббанк», згідно якого у позивача відкриті поточні рахунки у вказаному банку (а.с.99).

При цьому, відповідно до п.11 Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 17.062004р. №280 у класі 2 Плану рахунків відображаються операції з клієнтами, зокрема операції за розрахунками, наданими кредитами та залученими вкладами (депозитами). Рахунки цього класу використовуються для обліку операцій за розрахунками з клієнтами (крім банків) - суб'єктами господарювання, органами державної влади та самоврядування, фізичними особами. За рахунками суб'єктів господарювання обліковуються кошти юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Пунктом 6 Інструкції №280 визначено, що план рахунків забезпечує мультивалютний облік операцій, суть якого полягає в обліку операцій в іноземній валюті за тими самими рахунками, що і операцій у гривні.

Призначення розподільчих рахунків суб'єктів господарювання

- облік коштів, що підлягають розподілу або додатковому попередньому контролю, у тому числі сум коштів в іноземній валюті, що підлягають обов'язковому продажу.(2603)

Разом з тим, кошти на розподільчих рахунках є власністю субєкта на користь якого вони надійшли, а тому, визначення валового доходу від надходження валютної виручки на валютні рахунки за датою надходження валютної виручки на розподільчі рахунки фізичної особи-підприємця не є порушенням податкового законодавства України.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем безпідставно та необґрунтовано зроблено висновок про допущення ФОП ОСОБА_4 Вагіф Огли вказаних порушень.

Також, у висновку акту перевірки та у податковому повідомленні - рішенні № від 15.05.2017р. відповідачем зазначено про порушення ФОП ОСОБА_4 Вагіф Огли п.178.2, п.178.3 ст.178, однак в акті перевірки не зазначено у чому полягає вказане порушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем безпідставно та необґрунтовано зроблено висновок про заниження ФОП ОСОБА_4 Вагіф Огли податку на доходи фізичних осіб за 2015 2016 роки та у звязку із цим безпідставно донараховано до сплати єдиний внесок і застосовані штрафні санкції за донарахування єдиного внеску за вказаний період.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 Вагіф Огли підлягає задоволенню, а податкові повідомлення - рішення від 15.05.2017р. №, №, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2017р. № та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску від 15.05.2017р. №, прийняті Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області - скасуванню.

Згідно п.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п.2 ст.4 Закону України Про судовий збір від 8 липня 2011 року N3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який поданий фізичною особою-підприємцем встановлена ставка судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з платіжного доручення №1353 від 26.05.2017р. позивачем сплачено судовий збір за подання адміністративного позову майнового характеру у розмірі 6400,00грн.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 Вагіф Огли у повному обсязі та переплату позивачем судового збору, суд приходить висновку про необхідність стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на користь позивача 1633,85 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 94, 158 163,167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 Вагіф Огли - задовольнити.

Скасувати прийняті Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області податкове повідомлення - рішення № від 15.05.2017р., податкове повідомлення - рішення № від 15.05.2017р., вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2017р. №, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.05.2017р.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 Вагіф Огли (ІПН 279131801) сплачений судовий збір у сумі 6400,00грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 31.07.2017р.

Суддя К.О. Танцюра

.