Справа № 760/8090/17
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1528/17
Справа №760/8090/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року Солом'янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання неправомірними дій та зобов'язання призначити пенсію за віком із застосуванням середньої плати за три роки, що передують призначенню пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

10.05.2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та просив визнати протиправними дії відповідача та зобов'язати його провести перерахунок та виплату йому пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три роки, що передують року звернення, тобто за 2014-2016 року, починаючи з 03.04.2017 року та виплачувати в подальшому. А також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він раніше перебував на обліку у в ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На даний час перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києва.

03.04.2017 року подав заяву до відповідача про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зазначив, що листом від 13.04.2017 року відповідач повідомив, що при призначенні пенсії, було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік в сумі 1197,914 грн., з посиланням на те, що позивач до часу звернення, отримував військову пенсію у відповідності до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач не погоджується з рішенням відповідача та вказує на неправильне застосування відповідачем норм законодавства, оскільки відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, а має місце призначення іншої пенсії по іншому закону. Крім того, ОСОБА_2 продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове держане пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, що унеможливлює застосування показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхову внески за 2007 рік при розрахунку пенсії.

З урахуванням викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 12.06.2017 року у справі було відкрито скорочене провадження.

Із заперечень представника Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києва вбачається, що проти задоволення позову вона заперечує. Вказує, що відповідача було переведено на пенсію згідно ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати Постанову КМУ від 23.04.2012 №327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення», тобто слід враховувати саме показник за 2007 рік.

Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, прихожу до наступного.

Частиною 4 ст. 9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у способи, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2, перебуває на обліку в Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

03.04.2017 року подав заяву до відповідача про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з листом № 748/02/П-58-6 від 13.04.2017 року Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило ОСОБА_2, що при розрахунку пенсії застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік в розмірі 1197,91 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України № 2262 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" призначається одна пенсія за її вибором.

Аналогічна норма закріплена і у статті 10 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

При цьому слід зазначити, що переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до вимог ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» проводиться в межах одного закону, а у цьому законі передбачені лише три види пенсії - за віком, по інвалідності, по втраті годувальника. У таких випадках і застосовується правова норма частини 3 статті 45 щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Так, відповідно до абзаців першого і другого ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

У даному випадку позивач, отримуючи пенсію за одним Законом, звернувся з заявою до відповідача про призначення йому пенсії за іншим Законом.

У своїх запереченнях відповідач вказує про те, що під час підрахунку заробітку для обчислення пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2007 рік у розмірі 1197, 91 грн., а не показник середньої заробітної плати за останні три роки, що передували зверненню позивача.

При цьому, слід зазначити, що дані заперечення є безпідставними та такими, що не засновані на вимогах діючого законодавства, оскільки позивач, отримуючи пенсію на підставі ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», просив призначити йому пенсію за віком на підставі ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не перевести його на пенсію за віком у межах одного Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск:К), де: Зп- заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Як вбачається з письмових доказів по справі, відповідачем були ототожнені поняття: "перехід/переведення" та "призначення", вид пенсії по ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та різні види пенсії за іншими законами, що підтверджується новою редакцією частини третьої статті 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в якій мов йде про розрахунок пенсії при переведенні з одного виду пенсії на інший по матеріалах пенсійної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України і у постанові від 09.06.2015 року (справа № 21-550а14), в якій дійшов висновку щодо права позивача на обрахування заробітної плати для пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки перед зверненням із заявою про призначення пенсії, які до цього отримували пенсію за вислугою років відповідно до Закону № 2262.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вищенаведених норм діючого законодавства, у позивача достатньо підстав для призначення йому пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України, за останні три роки, тобто 2014-2016 роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Конституцією України, статтями 10, 40, 42, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статтями ст. 2, 11, 18, 71, 93, 99, 104, 161-163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання неправомірними дій та зобов'язання призначити пенсію за віком із застосуванням середньої плати за три роки, що передують призначенню пенсії задовольнити.

Визнати дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України в сумі 1197,91 грн. за 2007 рік при призначенні пенсії у 2017 році ОСОБА_2 неправомірними.

Зобов`язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 за віком відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показників середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три роки, що передують року звернення, а саме за 2014-2016 року, починаючи з 03.04.2017 року.

Стягнути з бюджетних асигнувань з Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в сумі 640,00 грн.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя