Справа № 817/1149/17
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

01 серпня 2017 року РівнеСправа № 817/1149/17
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.06.2015 №8732-17, яким визначено податкове зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 25000 грн.

Ухвалою судді від 31.07.2017 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач одночасно з адміністративним позовом подав до суду клопотання про забезпечення позову шляхом заборони Костопільському районному відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області до закінчення розгляду справи вчиняти будь-які дії, направлені на стягнення з ОСОБА_1 суми податкового боргу по транспортному податку з фізичних осіб в розмірі 25000 грн. відповідно до виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду від 30.01.2017 №817/1566/16.

На підставі частин 1, 3 статті 118 КАС України з метою розгляду заявленого позивачем клопотання судом призначено судове засідання на 01.08.2017.

У судове засідання позивач не прибув. Представник позивача подав заяву про розгляд клопотання без його участі, де зазначив, що підтримує заявлене клопотання та просить суд вжити заходів забезпечення адміністративного позову з підстав, викладених у клопотанні.

Заявлене клопотання обґрунтоване тим, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, відповідно до якого визначено податкове зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб в розмірі 25000 грн. 00 коп. При цьому, позивач зазначає, що на підставі виконавчого листа, виданого Рівненським окружним адміністративним судом від 30.01.2017 №817/1566/17 про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в розмірі 25000 грн. 00 коп., Костопільським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно у межах суми звернення стягнення з врахуванням виконавчого збору, винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження.

У зв'язку з цим, на думку позивача, існує очевидна небезпека проведення неправомірних дій і процедур, що може завдати шкоди правам та інтересам позивача, а саме його власності. Крім того, позивач вважає, що подальше примусове виконання державним виконавцем виконавчого документа про стягнення боргу може ускладнити або унеможливити виконання судового рішення по даній справі. А відтак, без вжиття заходів забезпечення позову захист та відновлення прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 стане неможливим. З огляду на це, заявник просить суд заборонити Костопільському районному відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області до закінчення розгляду справи вчиняти будь-які дії, направлені на стягнення з ОСОБА_1 суми податкового боргу.

Відповідач, належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду клопотання, у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд клопотання за відсутності його уповноваженого представника.

Керуючись приписами частини 3 статті 118 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду клопотання про забезпечення адміністративного позову за відсутності представників сторін, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, зміст і обсяг яких достатній для вирішення даного питання.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених позивачем в основу клопотання про забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 117 КАС України встановлено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Тобто, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи, визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Стаття 117 КАС України визначає два способи забезпечення адміністративного позову: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборона вчиняти певні дії.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд, під час розгляду клопотання про забезпечення позову, повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити чи є хоча б одна з передбачених статтею 117 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, бути безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Також розглядаючи клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів.

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Однак, суд зазначає, що позивачем не наведено доводів про існування очевидної небезпеки заподіяння його правам, свободам чи законним інтересам у разі невжиття заходів забезпечення позову, також не наведено фактів, які б вказували на можливість ускладнення виконання майбутнього судового рішення чи неможливість відновлення його прав, чи того, що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

При цьому, слід вказати, що Законом України «Про виконавче провадження» визначено підстави для закінчення виконавчого провадження, зокрема, згідно з пунктом 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини 7 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Тобто, законодавцем передбачено процедуру відновлення майнових прав боржника у виконавчому провадженні у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до змісту норми, передбаченої частиною першою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, судом може бути прийнята ухвала про вжиття заходів забезпечення позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення судового рішення у даній адміністративній справі.

Однак, варто вказати, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 17.03.2017 та постанова про арешт майна боржника, прийняті Костопільським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області в межах виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа, який виданий Рівненським окружним адміністративним судом 30.01.2017 у справі №817/1566/16, на виконання судового рішення, що набрало законної сили по цій справі. Даним рішенням з позивача було стягнуто суму податкового боргу у розмірі 25000 грн. 00 коп.

Тобто, ухвалення судового рішення у справі №817/1149/17 не може нівелювати обов'язковість виконання судового рішення в іншій справі. Так, судове рішення у даній справі у певних випадках може в майбутньому нести юридичні наслідки для подальшого примусового стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу по виконавчому листі від 30.01.2017 №817/1566/16, однак в будь-якому випадку воно не стане автоматичною підставою для скасування судового рішення, яке набрало законної сили, про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу.

Відтак, дослідивши матеріали позову та обґрунтування клопотання, суд не вбачає очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та охоронюваним законом інтересам позивача та не вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, щодо яких заявлено клопотання, може привести до того, що відновлення прав позивача буде потребувати значних зусиль.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення адміністративного позову.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - залишити без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя К.М. Недашківська