Справа № 808/153/17
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року о 10 год. 28 хв.Справа № 808/153/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - Лазарук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач, Запорізька ОДПІ), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення №, рішення №072 про застосування штрафних санкцій, вимогу №Ф-039 про сплату боргу від 30.12.2016

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається не необґрунтованість висновків контролюючого органу про завищення валових витрат, оскільки висновок контролюючого органу про неможливість віднесення до складу валових витрат коштів по взаємовідносинам з ТОВ «Глобал Логістик Сістем» та ФОП ОСОБА_5, якими позивачу надавались послуги з транспортування товару, суперечить приписам Податкового кодексу України. Також, позивач вважає безпідставним висновок контролюючого органу про невідповідність за номенклатурою за придбаними товарно-матеріальними цінностями, зазначеними в податковій накладній та прибутковій накладній, та відповідно з первинними документами по продажу товарно-матеріальних цінностей за 2014 - 2015 роки, оскільки контролюючий орган дійшов таких висновків виключно з аналізу податкових накладних, які в даному випадку не є документами, на підставі яких позивачем формувались показники валових витрат. Зазначає, що висновки про невідповідність номенклатури товару спростовуються первинними документами бухгалтерського обліку, на підставі яких позивачем формувались показники податкової звітності.

В ході судового розгляду справи позивач та представники позивача додатково вказали на те, що не заперечують проти правомірності висновку контролюючого органу в частині встановленої відсутності підтверджуючих документів щодо понесення позивачем витрат на суму 15447,90 грн. В іншій частині висновки акту перевірки та прийнятті рішення вважають протиправними, просять задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що під час проведеної перевірки контролюючим органом встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб на суму 47644,50 грн., у тому числі за 2014 рік на суму 21125,99 грн., за 2015 рік на 26518,51 грн., що у свою чергу призвело до неповноти нарахування та сплати платником податків єдиного соціального внеску. Зазначає, що зібраними в ході перевірки доказами підтверджено включення до складу витрат коштів по взаємовідносинам з ТОВ «Глобал Логістик Сістем» та ФОП ОСОБА_5, які не пов'язані з господарською діяльністю позивача. Також, відповідач вказує на те, що перевіркою встановлено невідповідність за номенклатурою за придбаними товарно-матеріальними цінностями зазначеними в податковій накладній та прибутковій накладній, та відповідно з первинними документами по продажу товарно-матеріальних цінностей за 2014 - 2015 роки, а також встановлено, що товарно-матеріальні цінності придбані позивачем були реалізовані не у повному обсязі, проте, до складу валових витрат позивачем віднесено завищені суми по товарам, які фактично не реалізовані.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію, викладену у письмових запереченнях, та просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець Запорізьким міським управлінням юстиції 31.01.2005, перебуває на податковому обліку у Запорізькій ОДПІ (відділення у Дніпровському районі) з 31.01.2005 за №8640.

В період з 14.11.2016 по 02.12.2016 співробітниками Запорізької ОДПІ проведено виїзну планову документальну перевірку позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів в період з 01.01.2014 по 31.12.2015, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт №66/08-29-13-04/НОМЕР_1 від 09.12.2016 (далі - акт перевірки).

За результатами проведеної планової перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог чинного законодавства України, а саме:

п.177.1 п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму оподатковуваного доходу на суму 576047,76 грн., у тому числі: у 2014 році на 253041,12 грн., у 2015 році на 323006,64 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб на суму 47644,50 грн., у тому числі за 2014 рік на суму 21125,99 грн., за 2015 рік на 26518,51 грн.;

п.11 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що призвело до заниження суми єдиного внеску на суму 66262,40 грн., у тому числі у 2014 році на суму 42340,94 грн., у 2015 році на суму 23921,46 грн.

Позивач не погодився з висновками перевірки та подав письмові заперечення, за результатами розгляду яких контролюючий орган встановив, що висновки акту перевірки відповідають вимогам чинного законодавства.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом прийнято:

податкове повідомлення-рішення № від 30.12.2016, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 59555,63 грн., в т.ч. за основним платежем 47644,50 грн. та 11911,13 грн. - штрафні санкції;

вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 30.12.2016 №Ф-039, якою позивача зобов'язано сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску в розмірі 66262,40 грн.

рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №072 від 30.12.2016, яким до позивача застосовано штрафні санкції з єдиного внеску в розмірі 6623,24 грн.

Не погодившись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем в судовому порядку оскаржувалась правомірність призначення та проведення планової документальної виїзної перевірки, за результатами якої складено акт №66/08-29-13-04/НОМЕР_1 від 09.12.2016 та прийнято рішення, які є предметом судового оскарження в даній справі.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №808/28/17 відмовлено у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування наказу виконуючого обов'язків начальника Запорізької ОДПІ № 808 від 03.11.2016 про проведення планової документальної виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період 01.01.2014 по 31.12.2015, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчисленню та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2015.

Постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №808/28/17 набрала законної сили 22.04.2017.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, враховуючи набрання законної сили постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №808/28/17 правомірність призначення та проведення планової перевірки ФОП ОСОБА_1 не досліджується під час розгляду даної справи.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Оскільки підставою для прийняття оскаржуваних рішень стали висновки акту перевірки, для вирішення позовних вимог суд вважає необхідним дослідити обґрунтованість цих висновків.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що однією з підстав для висновку про порушення позивачем податкового законодавства слугувало те, що згідно з декларацією про майновий стан і доходи за 2015 рік, поданої ФОП ОСОБА_1, до складу інших витрат, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг, за 2015 рік включено суму в розмірі 76616,90 грн. (без ПДВ). Згідно наданих до перевірки первинних документів на придбання товару (робіт, послуг), документів про сплату за товар встановлено суму інших витрат, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг за 2015 рік понесених ФОП ОСОБА_1 в сумі 61169,00 грн.

Тобто, за результатами проведеної перевірки контролюючим органом встановлено відсутність підтверджуючих документів щодо понесення позивачем витрат на суму 15447,90 грн.

Позивач та представники позивача в судовому засіданні зазначили про те, що із встановленим порушенням щодо не підтвердження витрат на суму 15447,90 грн. вони погоджуються.

У зв'язку з чим, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування податкового повідомлення - рішення на загальну суму 2896,49 грн. (основний платіж - 2317,19, штрафна санкція - 579,30 грн.), вимоги про сплату боргу (недоїмки) в частині суми 5360,42 грн., рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску - 533,05 грн., оскільки позивач під час судового розгляду справи погодився з правомірністю донарахування контролюючим органом вказаних сум.

Також, під час судового розгляду справи встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень став, серед іншого, висновок контролюючого органу про неправомірність віднесення позивачем до складу валових витрат сум коштів в розмірі 259181,70 грн., в т.ч. за 2014 рік в сумі - 126589,10 грн., за 2015 рік в сумі - 132592,60 грн., які були сплачені ФОП ОСОБА_1 по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_5 та ТОВ «Глобал Логістик Сістем», за надання останніми послуг з перевезення товару.

При цьому, в акті перевірки контролюючим органом вказано на те, що основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 визначено діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами, і саме від здійснення визначених видів діяльності у період з 01.01.2014 по 31.12.2015 ФОП ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок отримувала грошові кошти. Контролюючий орган вважає, що до витрат відповідно до п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України позивач має право відносити лише витрати, безпосередньо пов'язані з такою діяльністю. Оскільки у перевіряємому періоді ФОП ОСОБА_1 не отримувала доходу від надання автотранспортних послуг, або додаткового доходу у зв'язку з оплатою послуг перевезення за покупця, відповідач вважає, що позивач не мала можливості відносити витрати по автотранспортному перевезенню до витрат підприємницької діяльності (сторінка 12 акту перевірки).

Суд зазначає, що відповідно до п.177.1 ст.177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Підпунктом 177.4.4 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України визначено, що до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать: інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Згідно з п.177.11 ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи.

Судом встановлено, що під час перевіряємого періоду ФОП ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами (КВЕД 46.12).

Як встановлено з матеріалів справи та знайшло своє відображення в акті перевірки, 12 лютого 2014 року між замовником - ФОП ОСОБА_1 та експедитором - ФОП ОСОБА_5 підписано заявку-договір №Д-40 на надання транспортно-експедиційних послуг, відповідно до якого ФОП ОСОБА_5 взяв на себе зобов'язання щодо перевезення вантажу вагою 6,7 тон за маршрутом м. Цюрупинськ - м. Запоріжжя (а.с.74, т.1).

Вартість послуг з перевезення вантажу за заявкою-договором від 12.02.2014 №Д-40 склала 2300,00 грн., в т.ч. податок на додану вартість 383,33 грн.

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано рахунок-фактуру від 12.02.2014 №Д-40 та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с.75-76, т.1).

З матеріалів справи встановлено, що придбання послуг з перевезення у ФОП ОСОБА_5 було обумовлено тим, що позивачем в адресу контрагента ТОВ «Ерфольг-України» було поставлено товар - лист сталевий 08 КП 2,5х1250х2500, кількістю 6,730 тон, що підтверджується видатковою накладною та товарно-транспортною накладною (а.с.75-77, т.2).

В ході обстеження придбаного товару ТОВ «Ерфольг-України» виявлено недоліки у поставленому товарі та прийнято рішення про повернення ФОП ОСОБА_1 придбаного товару у зв'язку з його невідповідністю стандартам та не можливістю використання в господарській діяльності (а.с.78-79, т.2).

Вказані обставини зумовили необхідність організації перевезення поверненого реалізованого товару від ТОВ «Ерфольг-України» за рахунок позивача (а.с.80-87, т.2).

21 липня 2015 року між замовником - ФОП ОСОБА_1 та експедитором - ФОП ОСОБА_5 підписано заявку-договір №Д-262 на надання транспортно-експедиційних послуг, відповідно до якого ФОП ОСОБА_5 взяв на себе зобов'язання щодо перевезення вантажу вагою 10 тон за маршрутом м. Запоріжжя - м. Цюрупинськ (а.с.77, т.1).

Вартість послуг з перевезення вантажу за заявкою-договором від 12.02.2014 №Д-40 склала 5500,00 грн., в т.ч. податок на додану вартість 916,67 грн.

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано рахунок-фактуру від 22.07.2015 №Д-262 та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с.78-79, т.1).

Вказані послуги придбані позивачем у зв'язку з реалізацією позивачем в адрес ТОВ «Цюрупинська паперова компанія» жесті чорної 0,22х321 у кількості 1,620 т, жесті чорної 0,36х512 у кількості 6,320 т, жесті чорної 0,25х321 у кількості 1,620 т (а.с.89-94, т.2).

Крім того, 04 серпня 2015 року між замовником - ФОП ОСОБА_1 та експедитором - ФОП ОСОБА_5 підписано заявку-договір №Д-281 на надання транспортно-експедиційних послуг, відповідно до якого ФОП ОСОБА_5 взяв на себе зобов'язання щодо перевезення вантажу вагою 10 тон за маршрутом м. Запоріжжя - м. Цюрупинськ (а.с.80, т.1).

Вартість послуг з перевезення вантажу за заявкою-договором від 12.02.2014 №Д-40 склала 5500,00 грн., в т.ч. податок на додану вартість 916,67 грн.

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано рахунок-фактуру від 22.07.2015 №Д-262 та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с.81-82, т.1).

Вказані послуги були придбані позивачем у зв'язку з реалізацією позивачем в адрес ТОВ «Цюрупинська паперова компанія» жесті чорної 0,22х321 у кількості 3,060 т, жесті чорної 0,25х321 у кількості 1,560 т, жесті чорної 0,26х512 у кількості 5,350 т (а.с.95-100, т.2).

У судовому засіданні позивач пояснила, що необхідність придбання послуг у ФОП ОСОБА_5 обумовлена потребою транспортування реалізованого товару до покупців, а також поверненням товару неналежної якості, оскільки власних транспортних засобів позивач не має.

Суд відхиляє доводи відповідача стосовно того, що відповідно до укладених ФОП ОСОБА_1 з ТОВ «Цюпринська паперова компанія», ТОВ «ТД Профіль України», ТОВ «Профіль 1991», ТОВ «Будсервіс-1» договорів доставка товару здійснюється автотранспортом покупця, оскільки відповідно до чинного законодавства України сторони вільні у визначені умов договору та можуть за власною згодою у будь-який час їх змінити, зокрема і щодо умов поставки товару, а тому, та обставина, що придбаний товар повинен був транспортуватись покупцем, у разі якщо фактично транспортувався продавцем, не може свідчити про здійснення операцій поза межами господарської діяльності.

Крім того, транспортування поверненого товару неналежної якості здійснювалось позивачем в межах виконання умов договору поставки, у зв'язку з чим твердження контролюючого органу про те, що такі операції не можуть бути визнані такими, що здійснюються в межах господарської діяльності позивача, є хибним.

Судом встановлено, що 24 грудня 2012 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Метінвест-Україна» укладено договір поставки №13/01-137, відповідно до умов якого постачальник - ТОВ «Метінвест-Україна» зобов'язується передати, а покупець ФОП ОСОБА_1 - прийняти та оплатити металопродукцію на умовах, передбачених даним договором (а.с.105-118, т.2).

26 березня 2015 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Метінвест-СМЦ» укладено договір поставки №МКП-151788/03/15, відповідно до умов якого постачальник - зобов'язується передати, а покупець ФОП ОСОБА_1 - прийняти та оплатити металопродукцію на умовах, передбачених даним договором (а.с.121-136, т.2).

Позивач під час судового розгляду справи вказав на те, що саме з певною особливістю придбання товару у вказаних контрагентів, а також особливістю транспортування придбаного товару зі складів ВАТ «Запоріжсталь», ним було укладено договір з ТОВ «Глобал Логістик Сістем», яким здійснювалось безпосереднє отримання товару зі складів ВАТ «Запоріжсталь».

Суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи надано копію листа, отриманого засобами електронної пошти від ТОВ «Метінвест-Україна», яким позивача повідомлено, що згідно умов укладеного між ВАТ «Запоріжсталь» та транспортною компанією ТОВ «Глобал Логістік Сістем» договору на транспортне обслуговування, вся доставка металопродукції споживачам комбінату на базисі поставки EXW здійснюється тільки автотранспортом, наданим ТОВ «Глобал Логістік Сістем». По умовам даного договору споживачі повинні самостійно укласти з транспортною компанією ТОВ «Глобал Логістік Сістем» договір-доручення на перевезення вантажів автомобільним транспортом (по території України) (а.с.101, т.2).

18 грудня 2012 року між позивачем та ТОВ «Глобал Логістік Сістем» укладено договір-доручення №0070/12 (УЗФ) перевезення вантажів автомобільним транспортом (по території України), відповідно до пункту 1.1 якого повірений - ТОВ «Глобал Логістік Сістем» зобов'язується від імені та за рахунок коштів довірителя - ФОП ОСОБА_1 здійснювати комплекс робіт відносно організації перевезення вантажів автомобілями до ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» або з ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь». Повірений може здійснювати фрахтування для цих цілей автотранспорту третьої сторони - перевізника, а довіритель оплачує ці послуги (а.с.102-104, т.2).

З матеріалів справи судом встановлено, що на підставі договору від 18.12.2012 №0070/12 (УЗФ), укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Глобал Логістик Сістем», та заявок ФОП ОСОБА_1, ТОВ «Глобал Логістик Сістем» протягом 2014 - 2015 років було надано позивачу послуги з організації перевезення вантажів, а саме:

послуги з організації перевезення вантажів за маршрутом Запоріжжя-Запоріжжя-Дніпропетровськ, вартість яких склала 1441,00 грн., в т.ч. ПДВ 240,17 грн., що підтверджується рахунком на оплату від 28.01.2014 №ГОГЛ0000048, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ГОГЛ0000048 від 29.01.2014 (а.с.83-85, т.1);

послуги з організації перевезення вантажів за маршрутом Запоріжжя-Запоріжжя, вартість яких склала 780,00 грн., в т.ч. ПДВ 130,00 грн., що підтверджується рахунком на оплату від 06.02.2014 №ГОГЛ0000074, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ГОГЛ0000074 від 06.02.2014 (а.с.86-88, т.1);

послуги з організації перевезення вантажів за маршрутом Запоріжжя-Київ, вартість яких склала 4557,00 грн., в т.ч. ПДВ 759,50 грн., що підтверджується рахунком на оплату від 18.03.2014 №ГОГЛ0000211, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ГОГЛ0000211 від 18.03.2014 (а.с.89-91, т.1);

послуги з організації перевезення вантажів за маршрутом Запоріжжя-Дніпропетровськ, вартість яких склала 1099,00 грн., в т.ч. ПДВ 183,17 грн., що підтверджується рахунком на оплату від 07.05.2014 №ГОГЛ0000455, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ГОГЛ0000455 від 07.05.2014 (а.с.92-94, т.1);

послуги з організації перевезення вантажів за маршрутом Запоріжжя-Запоріжжя, вартість яких склала 1183,00 грн., в т.ч. ПДВ 197,17 грн., що підтверджується рахунком на оплату від 05.06.2014 №ГОГЛ0000607, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ГОГЛ0000607 від 05.06.2014 (а.с.95-98, т.1);

послуги з організації перевезення вантажів за маршрутом Запоріжжя-Дніпропетровськ, вартість яких склала 1099,00 грн., в т.ч. ПДВ 183,17 грн., що підтверджується рахунком на оплату від 06.06.2014 №ГОГЛ0000611, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ГОГЛ0000611 від 06.06.2014 (а.с.98-100, т.1);

послуги з організації перевезення вантажів за маршрутом Запоріжжя-Київ, вартість яких склала 5759,00 грн., в т.ч. ПДВ 959,83 грн., що підтверджується рахунком на оплату від 24.11.2014 №ГОГЛ0001472, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ГОГЛ0001472 від 24.11.2014 (а.с.101-102, т.1);

послуги з організації перевезення вантажів за маршрутом Запоріжжя-Запоріжжя, вартість яких склала 795,00 грн., в т.ч. ПДВ 132,50 грн., що підтверджується рахунком на оплату від 28.11.2014 №ГОГЛ0001520, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ГОГЛ0001520 від 28.11.2014 (а.с.103-104, т.1);

послуги з організації перевезення вантажів за маршрутом Запоріжжя-Запоріжжя, вартість яких склала 795,00 грн., в т.ч. ПДВ 132,50 грн., що підтверджується рахунком на оплату від 31.12.2014 №ГОГЛ0001698, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ГОГЛ0000026 від 05.01.2015 (а.с.111-112, т.1);

послуги з організації перевезення вантажів за маршрутом Запоріжжя-Запоріжжя, вартість яких склала 1768,00 грн., в т.ч. ПДВ 294,67 грн., що підтверджується рахунком на оплату від 26.03.2015 №ГОГЛ0000347, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ГОГЛ0000347 від 26.03.2015 (а.с.109-110, т.1);

послуги з організації перевезення вантажів за маршрутом Запоріжжя-Запоріжжя, вартість яких склала 974,00 грн., в т.ч. ПДВ 162,33 грн., що підтверджується рахунком на оплату від 17.04.2015 №ГОГЛ0000446, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ГОГЛ0000446 від 17.04.2015 (а.с.107-108, т.1);

послуги з організації перевезення вантажів за маршрутом Запоріжжя-Запоріжжя, вартість яких склала 974,00 грн., в т.ч. ПДВ 162,33 грн., що підтверджується рахунком на оплату від 05.05.2015 №ГОГЛ0000530, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ГОГЛ0000530 від 05.05.2015 (а.с.105-106, т.1).

Суд зазначає, що заявками на перевезення, які подавались позивачем до ТОВ «Глобал Логістик Сістем», підтверджено, що завантаження товаром здійснювалося через східні прохідні ВАТ «Запоріжсталь» (вул. Східне шосе, 72, м. Запоріжжя), а також у вказаних заявках у якості додаткових умов зазначено - «згідно вимог ВАТ «Запоріжсталь»» (до прикладу а.с.94, т.1).

Тобто, укладання договору на транспортування товару з ТОВ «Глобал Логістик Сістем» було безпосередньо обумовлено господарською діяльністю ФОП ОСОБА_1, яка в даному випадку полягала у придбанні металу у ТОВ «Метінвест-СМЦ» та ТОВ «Метінвест-Україна», який в подальшому постачався контрагентам ФОП ОСОБА_1

Суд зазначає, що контролюючим органом не досліджувалось питання формування вартості реалізованого позивачем товару з питання включення щодо ціни товару витрат на його транспортування. Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що ціна придбання позивачем у ТОВ «Метінвест-СМЦ» та ТОВ «Метінвест-Україна» товару є нижчою від ціни його подальшої реалізації, що в повній мірі відповідає принципу господарської діяльності та свідчить про наявність ділової мети.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що операції з надання послуг з організації перевезення вантажів ТОВ «Глобал Логістик Сістем» та ФОП ОСОБА_5, безпосередньо пов'язані з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_1, а тому позивач мав право на врахування таких витрат при обчисленні об'єкту оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

Також, за результатами проведеної перевірки контролюючий орган дійшов висновку про не відповідність за номенклатурою за придбаними товарно-матеріальними цінностями, зазначеними в податковій накладній та прибутковій накладній, та відповідно з первинними документами по продажу товарно-матеріальних цінностей за 2014 - 2015 роки.

Так, контролюючим органом встановлено завищення ФОП ОСОБА_1 витрат протягом 2014 року на загальну суму 110744,90 грн., у зв'язку з тим, що:

жесть чорна 0,36x512 придбана в кількості 71,27т. Згідно наданих до перевірки документів встановлено включення до витрат за 2014 рік суму нереалізованої в 2014 році згідно первинних документів жесті чорної 0,36x512, яка була придбана за наступними податковими накладними від 30.12.2014 №85, від 29.12.2014 №80, від 25.12.2914 №82, в загальному розмірі 3,51 т. на загальну суму 37294,38 грн.;

жесть чорна 0,22x321 придбано в кількості 27,97 т., за середньою ціною однієї тони 9335,24 грн., а реалізовано в кількості 25,3 т., різниця становить 2,76 т.;

жесть чорна 0,32x512 придбано в кількості 9,78 т., за середньою ціною однієї тони 9449,79 грн., а реалізовано в кількості 8,52 т., різниця становить 1,26 т.;

стрічка холоднокатана 0,8x500 мм сталь 65г придбано в кількості 30,069 т. за середньою ціною однієї тони 10260,20 грн., а реалізовано в кількості 26,5 т., різниця становить 3,569 т.

Крім того, контролюючим органом встановлено завищення ФОП ОСОБА_1 витрат протягом 2015 року на загальну суму 104218,87 грн.

Так, контролюючим органом вказано на те, що в ході проведення перевірки за 2015 рік до перевірки надані наступні прибуткові накладні по взаємовідносинах з ТОВ «Метінвест-Україна»:

№2902 від 26.03.2015р. на загальну суму без ПДВ 74 841,65грн., за номенклатурою «Холоднокатаний лист 3x1000x2400 сталь 65Г, в загальній кількості 4,49т., «Холоднокатаний лист 3x1100x2100 сталь65Г, в загальній кількості 0,72т.

№2900 від 26.03.2015р., на загальну суму без ПДВ 136 878,56грн. ю, за номенклатурою «Холоднокатаний лист 1,5x1000x2000 сталь 65Г, в загальній кількості 4,52т. «Холоднокатаний лист 2x1000x2000 сталь 65Г, в загальній кількості 5т.

При реалізації товарів за 2015 рік контролюючим органом встановлено, що:

жесть чорна 0,36x485 придбана в кількості 3,29 т., а реалізована в кількості 3,04 т, різниця становить 0,25т. за ціною однієї тони 11666,66 грн.;

лист г/к 65Г 3,0x1000x2000 придбано в кількості 5,12 т, а реалізовано в кількості 2,84 т. різниця становить 2,28 т за ціною однієї тони 17320,00 грн.;

лист х/к 65Г 3,0x1000-1250х2000-3000 мм придбано в кількості 4,238 т., а реалізовано в кількості 2,73 т, різниця становить 1,511 т. за ціною однієї тони 14365,00 грн.

холоднокатаний лист 4.0x1000-1250x2000-3000 мм ГОСТ 19904-90, сталь 65Г ГОСТ 14959-79, ТУ У 24.1-7:2013 придбано в кількості 2,792 т., за ціною однієї тони 14365,00 грн. та не реалізовано в загалі.

Суд зазначає, що відповідно до п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані: а) вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку; в) подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим.

Суд звертає увагу, що податкова накладна є спеціальним документом, передбаченим нормами Податкового кодексу України, на підставі якого формуються показники податкового кредиту з податку на додану вартість. При цьому даний документ є має впливу на формування доходу та витрат платника податків, оскільки такі показники формуються на підставі даних, підтверджених первинними документами, які містять відомості про господарську операцію.

Отже, суд не приймає посилання відповідача на приписи п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки вказаними приписами врегульовано порядок обчислення та формування показників податкової звітності з податку на додану вартість, що не відповідає предмету проведеної перевірки та змісту встановленого контролюючим органом порушення.

Крім того, судом встановлено, що жесть чорна 0,36x512, придбана позивачем в кількості 71,27 т., реалізована в обсязі 3,51 т на загальну суму 37294,38 грн., включена до складу валових витрат січня 2015 року.

Стосовно висновків контролюючого органу про те, що жесть чорна 0,22x321 придбана в кількості 27,97т. за середньою ціною однієї тони 9335,24 грн., а реалізовано в кількості 25,3 т, різниця становить 2,76 т, суд зазначає, що податкова накладна №2 від 01.08.2014 (а.с.17, т.2), на яку посилається відповідач, була виписана на суму 35433,50 грн. (ПДВ - 5905,58 грн.) на іншу металопродукцію, а саме стрічку сталеву 0,4х512 мм у кількості 2,59 т та жесть чорну ЧЖ 0,25х321 мм - 0,649 т. Жесть чорну 0,22x321 в 2014 році придбано позивачем в кількості 25,3 т за середньою ціною однієї тони 9273,98 грн. на загальну суму 234631,67 грн., реалізовано в кількості 25,3 т.

Щодо посилань відповідача та придбання платником жесті чорної 0,32x512 в кількості 9,78 т. за середньою ціною однієї тони 9449,79 грн., а реалізовано в кількості 8,52 т., різниця становить 1,26 т., суд зазначає, що по-перше контролюючим органом в акті перевірки двічі у суму завищення валових витрат враховано одну і ту саму податкову накладну №97 від 31.07.2014, проте, з різною кількістю товару (сторінка 14 акту перевірки). По-друге, відповідачем під час визначення суми валових витрат не враховано розрахунок коригування до податкової накладної №81 від 29.07.2014 (а.с.19-20, т.2). Жесть чорну 0,32x521 в 2014 році було придбано позивачем в розмірі 9,73 т за середньою ціною однієї тони 9449,83 грн. на загальну суму 91946,84 грн., реалізована в кількості 9,73 т.

Також судом встановлено, що стрічка холоднокатана 0,8x500 мм сталь 65г придбавалась ФОП ОСОБА_1 за видатковими накладними №1390 від 28.01.2014, кількість 4,55 т. на суму 37528,40 грн. (а.с.24, т.2), №7978 від 06.05.2014, кількість 4,4 т. на суму 43032,00 грн. (а.с.27, т.2), №10114 від 05.06.2014, кількість 4,43 на суму 45261,31 грн. (а.с.29, т.2), №10115 від 06.06.2014, кількість 4,47 т. на суму 45669,99 грн. (а.с.31, т.2), №19932 від 24.11.2014, кількість 4,69 т. на суму 66358,81 грн. (а.с.33, т.2). До складу валових витрат позивачем включена сума в розмірі 237 850,51 грн., що дорівнює витратам за вказаними видатковими накладними. Придбана продукція реалізована позивачем контрагентам:

ТОВ «ТД Профіль України» згідно видаткових накладних №4 від 28.01.2014, кількість 4,550 т. на суму 42315,00 грн. (а.с.25, т.2), №24 від 06.05.2014, кількість 4,400 т. на суму 46200,00грн. (а.с.28, т.2);

ТОВ «Профіль 1991» згідно видаткової накладної №30 від 06.06.2014, кількість 4,470 на суму 53193,00 грн. (а.с.32, т.2);

ТОВ «Тріада» №29 від 06.06.2014, кількість 4,430 т. на суму 48287,00 грн. (а.с.30, т.2), №59 від 24.11.2014, кількість 4,000 т. на суму 59680,00 грн. (а.с.34, т.2), №60 від 24.11.2014, кількість 0,690 т. на суму 11385,00грн.

Крім того, судом встановлено, що під час проведення перевірки контролюючим органом не враховано витрати на суму 378349,98 грн. за придбану стрічку 65Г 0,8x86 та 0,8x99, яка придбавалась позивачем поряд зі стрічкою 0,8x500 мм (а.с.24, 29, 33, т.2).

Також матеріалами справи підтверджено, що за видатковою накладною №100 від 17.04.2015 позивачем придбано жесть чорну 0,36x485 у кількості 2,260 т. на суму 26366,67 грн., за видатковою накладною №102 від 21.04.2015 у кількості 1,030 т. на суму 12016,67 грн. (а.с.41, 43, т.2). Придбаний товар у повному обсязі реалізований контрагентам позивача, а саме ТОВ «Цюрупинська паперова компанія» згідно видаткової накладної №11 від 17.04.2015 в кількості 2,260 т. на суму 31640,00 грн. (а.с.42, т.2) та Київському УВП №1 УТОС згідно видаткової накладної №14 від 21.04.2015. в кількості 1,03 т. на суму 13338,50 грн. (а.с.44, т.2). Крім того, контролюючим органом не враховано в ході проведення перевірки коригування податкової накладної №5 від 10.04.2015 яка була скоригована 21.04.2015 №15 (а.с.199-200, т.2).

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що лист г/к 65Г 3,0x1000x2000 придбано позивачем у ТОВ «МД Істейт» за видатковою накладною №024714 від 10.11.2015, а до складу валових витрат позивачем включено суму 88678,40 грн., яка отримана від реалізації товару ТОВ «Тріада» згідно видаткових накладних від 10.11.2015 №51 та №52 (а.с.46-48, т.2).

Також, з матеріалів справи встановлено, що постачальником - ТОВ «Метінвест-України» виставлено рахунок №22 від 13.02.2015 на суму 344916,00 грн. (ПДВ - 344916,00 грн.), в т.ч. для поставки лист х/к 65Г 3,0х1000-1250х2000-3000мм та лист 4,0x1000-1250x2000-3000 мм (а.с.52, т.2). У вказаному рахунку на передоплату від 13.02.2015 №22 зазначено, що рахунок є підставою для здійснення платежу, але не підтверджує факт відвантаження. В подальшому специфікацією №22 від 13.02.2015, сторонами було скориговано номенклатуру поставки та підписано специфікацію №22/1 від 19.02.2015, якою виключено з поставки лист 4,0x1000-1250x2000-3000 мм (а.с.55, т.2).

Матеріалами справи підтверджено, що до складу валових витрат позивачем віднесено суму в розмірі 74841,65 грн., на підставі видаткової накладної №2902 від 26.03.2015р. в об'ємі 5,210 т. Придбаний товар в зазначеному об'ємі реалізовано ТОВ «Тріада» згідно видаткової накладної №РН-12 від 20.04.2015 (а.с.51, т.2).

Стосовно висновків контролюючого органу про те, що холоднокатаний лист 4.0x1000-1250x2000-3000 мм, ГОСТ 19904-90, сталь 65ГГОСТ 14959-79, ТУ У 24.1-7:2013 придбано в кількості 2,792 т, за ціною однієї тони 14 365 грн. та не реалізовано в загалі, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що вказаний товар позивачем не придбавався, у зв'язку з чим було узгоджено з постачальником додаткову специфікацію від 19.02.2015 №22/1.

Отже, висновок контролюючого органу про завищення ФОП ОСОБА_1 валових витрат за 2014 рік на суму 110744,90 грн. та за 2015 рік на суму 104218,87 грн. є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Суд зазначає, що правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначаються Законом №2464.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.4 Закону №2464 фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, є платниками єдиного внеску.

Згідно з п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464 єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відповідно до п.11 ст.8 Закону №2464 єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Пунктом 8 ст.9 Закону №2464 визначено, що платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Отже єдиний внесок сплачується фізичними особами-підприємцями виходячи з бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

Враховуючи попередні висновки суду про безпідставність тверджень контролюючого органу щодо завищення позивачем витрат за 2014 та 2015 роки, суд зазначає про протиправність донарахування єдиного внеску та застосування штрафних санкцій за його несвоєчасну сплату.

Таким чином, з урахуванням часткового визнання позивачем встановлених порушень, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 30.12.2016, прийняте Запорізькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області, в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 45327,31 грн. за податковим зобов'язанням та 11331,83 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-039 від 30.12.2016, прийняте Запорізькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області, в частині визначення заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 60901,98 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №072 від 30.12.2016, прийняте Запорізькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області, в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 6090,19 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1236,52 грн. (одна тисяча двісті тридцять шість гривень 52 коп.) присудити на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко