Справа № 219/8076/17
Суддя: Конопленко О. С.
Дата ухвалення: 2017-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/8076/17
Провадження № 2-а/219/610/2017
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 липня 2017 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Бахмутського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулась до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Бахмутського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить: відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі як особі, яка через свій майновий стан не має можливості його сплатити; відкрити скорочене провадження в адміністративній справі з вжиттям заходів щодо невідкладного розгляду і вирішення справи; витребувати докази: у відповідача пенсійну справу ОСОБА_1 з довідкою про призначення та перерахування їй пенсійні виплати, рішення про припинення виплат, у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» докази: довідку про рух коштів на пенсійному та інших рахунках, належних позивачу; визнати протиправною бездіяльність Бахмутського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, яка полягає у невиплаті, починаючи з лютого 2016 року, пенсії ОСОБА_1; визнати протиправним та скасувати рішення Бахмутського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про призупинення (припинення) виплати пенсії ОСОБА_1; зобовязати Бахмутське обєднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 негайно після проголошення судового рішення, нарахувати пенсію та сплатити заборгованість за весь період, починаючи з лютого 2016 року включно, а також утриматись від подальшого призупинення (припинення) виплати пенсії; справу розглянути без участі позивача, але з повідомленням про результати розгляду шляхом надіслання копії рішення на поштову адресу: абонентська скринька № 11, м. Словянськ, донецька обл., 84122.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява за формою та змістом не відповідає вимогам ст.ст. 105,106 КАС України, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно п. 4 ч. 1 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи той факт, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Пленуму Вищого Адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року за №14 «Про узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу ІІІ Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ», статтею 105 КАС України визначено форму і зміст адміністративного позову, що мають особливе значення, оскільки саме на підставі цього первинного документа суддя вирішує питання про відкриття провадження у справі. В адміністративному процесі, що базується на засадах змагальності й диспозитивності, особливого значення набуває зміст позовної заяви, на підставі якої суддя відкриває провадження у справі. Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі й про її судову юрисдикцію та підсудність, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, про залучення до процесу інших осіб, дослідження доказів тощо. Під змістом позовних вимог мається на увазі визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частиною четвертою статті 105 КАС України, який повинен формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Частиною 1 статті 99 КАС України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини другої цієї статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

Таким чином, пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі.

Згідно з частиною 1 статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частинами 1, 3 та 4 статті 103 КАС України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Строк, що визначається місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця цього строку. Якщо закінчення строку, що визначається місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, то строк закінчується в останній день цього місяця.

Так, з позовної заяви вбачається, що позивачу у лютому 2016 року була припинена виплата пенсії, про що в неї виникли підозри через те, що на її пенсійний рахунок не була зарахована щомісячна пенсія, та у звязку зі спілкуванням з працівниками відповідача, а також з повідомлень, які містяться на офіційному сайті Пенсійного фонду України. Проте, в свою чергу, представником позивача зазначено, що обєктивно про прийняття такого рішення позивачу невідомо, будь-яка письмова інформація з цього приводу компетентним органом позивачу не надсилалась та повідомити дані про наявність такого рішення, про дату а інші його реквізити, за його наявності, у телефонній розмові представники відповідача відмовились, а органи ПФУ та банківські установи інформацію з обмеженим доступом надають тільки на запит суду.

Однак позивачем та його представником, в свою чергу, не додано до позовної заяви належних та допустимих доказів того, що позивач або його представник звертались до відповідача та банківських установ з приводу зупинення виплати пенсійних виплат позивачу.

Також однією з позовних вимог позивача є визнання протиправним та скасування рішення Бахмутського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про призупинення (припинення) виплати пенсії позивачу, однак позивачем в порушення вимог частини 2 статті 106 КАС України не надано відповідного рішення, як доказу, яким обґрунтовується позовна вимога, а у разі неможливості такого надання не зазначено причин неможливості подання таких доказів, у звязку з чим суд не може перевірити у відповідності до вимог ч. 3 ст. 2 КАСУ України, чи прийнято воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У звязку з викладеним, тобто без надання позивачем таких відомостей, у суду відсутня можливість зробити висновок, чи дотримано позивачем вимог частини 2 статті 99 КАС України, та, не порушуючи вимоги частини 1 статті 100 КАС України, відкрити провадження по справі відповідно до вимог статті 107 КАС України і розглянути справу з дотриманням статті 122 КАС України.

Також відповідно до частини 3 статті 106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2017 року становить 1600 гривень.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В свою чергу, представником позивача заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі позивачу як особі, яка через свій майновий стан не має можливості його сплатити, оскільки позивач протягом останніх місяців пенсію, яка є єдиним його джерелом доходу, не отримував.

Відповідно до вимог статті 88 КАС України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З аналізу положень вказаної норми Кодексу адміністративного судочинства вбачається, що відстрочення сплати судового збору це право суду, а не його обов'язок.

Так, відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, інформації про припинення виплати пенсії тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 71 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем та її представником не надано ніяких доказів, підтверджуючих її посилання на те, що їй, зокрема, припинено виплату пенсії, яка є єдиним її джерелом доходу, суд дійшов висновку, що зазначені представником позивача підстави для відстрочки позивачу сплати судового збору до винесення судового рішення є неповажними та не підтвердженими у встановленому законом порядку відповідним доказами, у звязку з чим позовну заяву слід залишити без руху.

Зазначені обставини відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку, достатнього для усунення її недоліків, у звязку з чим суддя вважає за необхідне залишити позову заяву без руху з наданням позивачу строку для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 11, 99, 108, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бахмутського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії залишити без руху, надавши позивачу строк, достатній для усунення недоліків, до 18 серпня 2017 року.

У випадку не усунення недоліків у зазначений строк позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п'яти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.С.Конопленко