Справа № 810/1246/16
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2017 року м. Київ № 810/1246/16

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання: Касьянової О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - Величко І.М.,

від відповідача - Огнарьов Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРКОМ ТРАНС"

до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРКОМ ТРАНС" з позовом до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 16.03.2016 № /447 та № /448.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 року відкрито провадження в адміністративній справі № 810/1246/16.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з висновками Акта від 02.09.2015 № 1704/10-37-22-01/38510873 «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 21.12.2012 року по 30.06.2015 року, валютного та іншого законодавства за період з 21.12.2012 року по 30.06.2015 року», на підставі яких були прийняті оскаржувані податкові повідомлення - рішення і вважає висновки зазначеного Акта необґрунтованими, нічим не підтвердженими та відповідно, незаконними, з огляду на наступне.

Позивач вказав, що відповідачем зроблено хибні висновки в Акті перевірки, які зводяться до припущень посадових осіб податкового органу щодо непідтвердження реальності здійснення фінансово-господарських операцій позивача з ТОВ «УкрТрансОіл-2009» () на підставі договору комісії від 31.10.2014 № 31-К; з ТОВ «Технічний Центр «Анкомтех» () на підставі договору на сервісне обслуговування та продаж автозапчастин від 04.02.2015 № ТО-ПР-34/0402215; з ТОВ «Всесвітні гідравлічні системи» () на підставі договору про надання послуг від 14.04.2015; з ДП «Івашківськийспиртзавод» на підставі договору від 31.03.2015 № 310315, тоді як реальність відповідних операцій підтверджується належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського обліку та іншими документами, які були надані позивачем до перевірки та на підставі яких були визначені суми податкового кредиту за відповідні періоди, однак дані документи не були прийняті до уваги перевіряючими.

Представник позивача зазначив, що контролюючим органом безпідставно зроблено висновок про те, що ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» реалізувало паливо-мастильні матеріали та компоненти для виробництва палива моторного альтернативного в кількості 149983 тони на загальну суму 748305505,70 грн. та занизило податкові зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 149661101 грн., оскільки станом на 30.06.2015 зазначені паливо-мастильні матеріали та компоненти для виробництва палива моторного альтернативного знаходились на балансі позивача.

Крім того, представник позивача підкреслив, що ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» не є виробником бензину, дизельного палива та скрапленого газу, як це стверджує відповідач.

У судовому засіданні 28.03.2017 суд протокольною ухвалою здійснив заміну первинного відповідача у справі Державну податкову інспекцію в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області його правонаступником - Києво-Святошинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області.

Представник позивача у судовому засіданні 17.07.2017 підтримав доводи викладені в адміністративному позові та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідач позову не визнав, стверджував, що оскаржувані рішення прийнято правомірно і у відповідності до вимог чинного податкового законодавства та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування доводів заперечень посилався на обставини, викладені в Акті перевірки від 02.09.2015 № 1704/10-37-22-01/38510873.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та свідка, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 19.12.2012 Обухівською районною державною адміністрацією зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАРКОМ ТРАНС», як юридичну особу, що підтверджується Відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 128 Том 1).

Як платник податків на час проведення перевірки позивач перебував на обліку в ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області.

У період з 05.08.2015 року по 26.08.2015 працівниками ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 21.12.2012 року по 30.06.2015 року, валютного та іншого законодавства за період з 21.12.2012 року по 30.06.2015 року».

За результатом вказаної перевірки складено Акт перевірки від 02.09.2015 № 1704/10-37-22-01/38510873 (а.с. 22-102 Том I).

У висновках зазначеного Акта перевірки зафіксовано, що ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» порушені такі норми чинного законодавства:

- п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст.188, п. 198.2, 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.7, п. 201.8, ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 688700493 грн., в тому числі по періодах: листопад 2014 року на суму 65513029 грн., грудень 2014 року на суму 146162923 грн., січень 2015 року на суму 10157685 грн., лютий 2015 року на суму 121564479 грн.; березень 2015 року на суму 94 801660 грн.; квітень 2015 року на суму 38084421 грн.; травень 2015 року на суму 35012 527 грн.; червень 2015 року на суму 177069769 грн.;

- п.п. 212.1.1 п. 212.1 ст. 212, ст. 213, ст. 216 Податкового кодексу України від 02.12. 2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), що призвело до занижено акцизного податку, який підлягає сплаті до бюджету в сумі 313380429 грн., в тому числі по періодах: листопад 2014 року в сумі 42486 591 грн.; грудень 2014 року в сумі 82116554 грн.; січень 2015 року в сумі 50788424 грн.; лютий 2015 року в сумі 50161 957 грн.; березень 2015 року в сумі 18441515 грн.; квітень 2015 року в сумі 27052 323 грн.; травень 2015 року в сумі 28 044 625 грн.; червень 2015 року в сумі 14288 440 грн.;

- п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 198.2, 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.7, п. 201.8, ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), завищено податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «Укртрансоіл-2009» (код за ), на загальну суму 476032444 грн., в тому числі по періодах: листопад 2014 року на суму 57015711 грн., грудень 2014 року на суму 129739 613 грн., лютий 2015 року на суму 111532088 грн., березень 2015 року на суму 91113357 грн., квітень 2015 року на суму 32673956 грн., травень 2015 року на суму 29403602 грн.;

- п. 198.2, 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), ТОВ «Парком Транс» (код за ) завищело податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «Технічний Центр «Анкомтех» (код за ) за квітень 2015 року на загальну суму 36959 грн.;

- п. 198.2, 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), ТОВ «Парком Транс» (код за ) завищело податковий кредит по взаємовідносинах з ДП «Івашківський спиртзавод» (код за ) за квітень 2015 року на загальну суму 285 842 грн.;

- п. 198.2, 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), ТОВ «Парком Транс» (код за ) завищело податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «Всесвітні гідравлічні системи» (код за ) за квітень 2015 року на загальну суму 11199,00 грн.

Вказаних висновків відповідач дійшов у зв'язку з наступним.

Під час перевірки контролюючим органом встановлено, що між ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» (Комісіонер) та ТОВ «УкрТрансОіл-2009» (Комітент) було укладено договір комісії від 31.10.2014 року № 31-К на реалізацію за комісійну плату паливо - мастильних матеріалів.

У ході проведення перевірки керівнику ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» було надано запит від 05.08.2015 № 2336/10/10-16/2201 про надання первинних документів, що підтверджують фінансово-господарську діяльність ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» за період з 21.12.2012 по 30.06.2015.

Як зазначено в Акті перевірки, на виконання вимог вказаного запиту позивачем не було надано товарно-транспортні накладні, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування нафтопродуктів, у зв'язку з чим, контролюючим органом не було встановлено факту передачі товару від ТОВ «УкрТрансОіл-2009» на користь позивача (вид транспортуємої продукції, маршрут перевезення).

Також відповідач в Акті перевірки посилається на інші Акти перевірок ТОВ «УкрТрансОіл-2009», складені ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області, а саме:

- Акт від 18.05.2015 № 1052/10-16-22-02/38274072 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «УкрТрансОіл-2009» () з питань правильності нарахування акцизного податку та інших податків і зборів при виготовленні, придбанні, реалізації нафтопродуктів та палива моторного альтернативного за період з 01.10.2014 року по 28.02.2015 року», яким встановлено порушення п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 188.1 ст.188, п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187, п.п. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено завищення податкових зобов'язань з податку на додану вартість на загальну суму 573045426 грн. та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 566221591 грн. (а.с. 214-231 Том 1);

- Акт від 12.08.2015 № 1628/10-16-22-02/38274072 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «УкрТрансОіл-2009» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року та з 01.03.2015 року по 31.05.2015 року», за висновками якого, не підтверджено формування доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року на суму грн., завищення податкових зобов'язань з податку на додану вартість на загальнуу суму 1289 234713 грн. та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму грн. (а.с. 186-213 Том 1).

Відповідач в Акті перевірки, характеризуючи Акти перевірки від 18.05.2015 № 1052/10-16-22-02/38274072 та від 12.08.2015 № 1628/10-16-22-02/38274072, зазначає, що в ході перевірки ТОВ «УкрТрансОіл-2009» використані декларації з додатками та звіти, подані підприємством до ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області. Жодних інших документів (первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів) на запит контролюючого органу до перевірки надано не було про що складено відповідні Акти.

Враховуючи викладене, контролюючий орган дійшов висновку про проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру.

На підставі викладеного, відповідач зобив висновок про завищення позивачем податкового кредиту по операціям з ТОВ «УкрТрансОіл-2009» у спірний період на 476 029307 грн.

Також відповідачем при проведенні аналізу прибуткових та видаткових накладних, вантажно-митних декларацій, встановлено, що починаючи з листопада 2014 року по червень 2015 року включно обсяги реалізації ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» ПМАА-95е, бензину моторного марки А-95, бензину моторного марки А-95, газу скрапленого та дизпалива перевищують обсяги, які отримані згідно прибуткових накладних, ВМД.

При цьому, враховуючи висновок про непідтвердження факту отримання позивачем від ТОВ «УкрТрансОіл-2009» паливо-мастильних матеріалів та висновок про те що обсяги реалізації вказаних паливо-мастильних матеріалів перевищують обсяги, які отримані згідно прибуткових накладних, ВМД, відповідач дійшов висновку, що саме ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» є виробником підакцизних товарів.

Так, контролюючим органом, під час перевірки встановлено, що протягом періоду з 01.11.2014 по 30.06.2015 обсяги з реалізації підакцизної продукції (без врахування обсягів імпорту, з якого акцизний податок відповідно до п.п. 222.2.1 п. 222.2 ст. 222 Кодексу сплачений до або в день подання митної декларації, а також обсягів повернутої продукції від контрагентів, по яких п. 217.5 ст. 217 Кодексу передбачено коригування зобов'язань акцизного податку) підлягають оподаткуванню акцизним податком в таких обсягах та сумах: паливо моторне альтернативне А-95Е 6143,906 тон. сума податкового зобов'язання акцизного податку 27045595,0 грн.; бензин марки А-95 - 28648,03 тон, сума податкового зобов'язання акцизного податку - 143806009,0 грн.; бензин марки А-92 - 10944,39 тон, сума податкового зобов'язання акцизного податку - 35326251,00 грн.; дизельне паливо - 22785,6 тон, сума податкового зобов'язання акцизного податку - 90510847,0 грн.; газ скраплений - 14781,39 тон, сума податкового зобов'язання акцизного податку - 16691371,0 грн.

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку що позивачем занижено акцизний податок, який підлягає сплаті до бюджету в сумі 313380429,00 грн.

Крім того, в Акті перевірки зазначено, що позивачем порушено вимоги п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, а саме не включено до бази оподаткованих операцій з ПДВ суму з реалізації підакцизних товарів у розмірі 62676085,00 грн.

Також в ході проведення перевірки, контролюючим органом встановлено, що позивачем у спірний період були укладені наступні договори:

- з ТОВ «Технічний Центр «Анкомтех» () договір на сервісне обслуговування та продаж автозапчастин від 04.02.2015 № ТО-ПР-34/0402215;

- з ТОВ «Всесвітні гідравлічні системи» () договір про надання послуг від 14.04.2015;

- з ДП «Івашківськийспиртзавод» договір від 31.03.2015 № 310315 на придбання компонента палива моторного альтернативного універсального (КМПА).

Під час перевірки, контролюючим органом було встановлено, що на балансі ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» відсутні транспортні засоби.

Крім того, ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» під час перевірки не було надано оригінали товарно - транспортних накладних для перевезення автозапчастин.

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку, що позивач завищив податковий кредит по господарським операціям з ТОВ «Технічний Центр «Анкомтех», з ТОВ «Всесвітні гідравлічні системи», з ДП «Івашківськийспиртзавод».

Також в Акті зазначено, що станом на 30.06.2015 на балансі ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» згідно наданих бухгалтерських документів рахуються залишки паливо-мастильних матеріалів та компонентів для виробництва палива моторного альтернативного в кількості 149983 тони на загальну суму 748305505,70 грн.

Податковий орган в Акті зазначає, що директором ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» надані пояснення, що інвентаризація на підприємстві не проводилась, у зв'язку з чим акти інвентаризації не можуть бути надані до перевірки.

Для підтвердження даних бухгалтерського обліку щодо наявних залишків ТМЦ в ході проведення перевірки керівнику ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» () надано запит від 11.08.2015 № 2448/10/10-16/2201 з вимогою провести інвентаризацію активів та залучити до проведення інвентаризації працівників ДПІ в Обухівському районі.

Листом від 13.08.2015 № 13.08/15-в ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» () повідомило, що відмовляє у проведенні інвентаризації активів.

У зв'язку з тим, що дані бухгалтерського обліку щодо наявних залишків паливо-мастильних матеріалів та компонентів для виробництва палива моторного альтернативного не підтверджено під час проведення перевірки, у зв'язку з відмовою у проведенні інвентаризації та враховуючи зазначені факти (відсутність первинних документів, що підтверджують транспортування та зберігання ПММ), відповідач дійшов висновку про відсутність зазначених ПММ та як наслідок заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість на загальну суму 149661101 грн.

На підставі висновків Акта перевірки, відповідачем 18.04.2016 були прийняті податкові повідомлення - рішення: від 25.09.2015 року № /3388 та № /3389.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями - рішеннями від 25.09.2015 року № /3388 та № /3389 ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» оскаржило їх в адміністративному порядку.

Так, 29.02.2016 позивачем було отримано рішення про результати розгляду повторної скарги вих. № 4222/6/99-99-10-01-04-25 від 25.02.2016 року, відповідно до якого податкове повідомлення - рішення від 25.09.2015 року № /3388 скасовано в частині нарахування 4887303,00 грн. грошового зобов'язання з акцизного податку (основний платіж) та 1221825,75 грн. штрафної (фінансової) санкції; податкове повідомлення-рішення від 25.09.2015 року № /3389 скасовано в частині збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ на 1311460,60 грн. та застосування штрафних санкцій на 327865,15 грн., а скаргу - задоволено частково.

В результаті часткового задоволення скарги позивача ДПІ в Обухівському районі 16.03.2016 було прийнято нові податкові повідомлення - рішення, а саме:

- № /447 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт/послуг) (14010100) на суму 859236290,50 грн., з яких 687389032,40 грн. за податковими зобов'язаннями та 171847258,10 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 17 Том I);

- № /448 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем інші підакцизні товари вітчизняного виробництва на суму 308493126,00 грн., з яких 308493 126,00 грн. за податковими зобов'язаннями та 77124131,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 18 Том I);

Не погоджуючись з висновками Акта перевірки та прийнятими податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Податковим кредитом у розумінні підпункту 14.1.181 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

У силу положень підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до підпункту 14.1.191 постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Постачанням товарів також вважається передача товарів згідно з договором, за яким сплачується комісія (винагорода) за продаж чи купівлю.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку із, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту є податкова накладна, що видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З наведених законодавчих положень вбачається, що податкові наслідки у вигляді зменшення бази оподаткування податку на додану вартість та податку на прибуток на суму понесених витрат (у тому числі й по сплаті ПДВ у ціні придбаних товарів (робіт, послуг)) є правомірними за умови реального виконання господарської операції та наявності первинних документів (зокрема, але не виключно, податкових накладних), що підтверджують її здійснення.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 N 996-XIV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У свою чергу, під господарською операцією згідно статті 1 вказаного Закону розуміється дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Оскільки сукупний аналіз наведених вище норм законодавства свідчить, що право платника податку на формування податкового кредиту та витрат є, перш за все, похідним від самого факту здійснення відповідних господарських операцій, перевірка правильності відображення господарської операції у податковому обліку вимагає дослідження дійсного переміщення активу між учасниками поставки та аналіз змін їх майнового стану з урахуванням усіх доводів та доказів, наданих учасниками провадження.

Судом, досліджуючи зміст фінансово-господарських операцій позивача з ТОВ "Укртрансоіл-2009", висновки про фіктивність (безтоварність) яких слугували підставою для збільшення позивачеві грошових зобов'язань, рух активів у процесі здійснення господарських операцій, мету та обставини надання позивачем відповідних послуг, встановлено наступне.

31.10.2014 між ТОВ "ПАРКОМ ТРАНС" як Комісіонером та ТОВ "Укртрансоіл-2009" як Комітентом укладено договір комісії № 31-К (а.с. 129-132 Том 85).

Відповідно до пункту 1.1 даного договору у порядку та на умовах, визначених цим договором, Комісіонер зобов'язувався за дорученням Комітента за комісійну плату реалізувати за рахунок Комітента, але від свого імені, продукцію, передбачену у Специфікації № 1 до цього договору.

Конкретні умови щодо кількості, якості та мінімальної ціни реалізації продукції, а також інші умови та вказівки Комітента наводяться у специфікації до договору (пункт 1.2. договору).

Згідно умов договору від 31.10.2014 № 31-К Комісіонер зобов'язувався прийняти у Комітента товар, призначений для реалізації, та вжити необхідних заходів для його збереження (пункти 2.1.2, 3.1.1). Сторони домовились, що передача товару Комітентом Комісіонеру на комісію здійснюється за актами приймання-передачі або видатковими накладними про передачу товару на комісію засобами та за рахунок Комітента (пункт 5.1 договору від 31.10.2014 № 31-К зі змінами, внесеними згідно з додатковою угодою № 1 від 01.11.2014) (а.с.142а-143 Том 85).

Відповідно до пункту 5.2 договору від 31.10.2014 № 31-К, за домовленістю Комісіонер може передати товар на зберігання Комітенту за договором відповідального зберігання до його продажу.

Згідно пунктів 5.3-5.4 договору від 31.10.2014 № 31-К продаж товару Комісіонером покупцю може здійснюватись на умовах доставки товару у місце поставки, вказане покупцем. Транспортування товару від місця зберігання до місця поставки здійснюється засобами та за рахунок Комітента. Вартість транспортування включена у ціну товару.

На підтвердження реальності вказаного договору у спірний період позивачем було надано суду наступні специфікації:

- від 31.10.2014 № 1 про передачу бензину автомобільного А-92-Євро вид I клас D у кількості 3700000,00 л., сума без ПДВ 46029110,00 грн., бензину автомобільного А-92 Євро вид I клас Дл у кількості 1800000,00 л., сума без ПДВ 23047200,00 грн., бензину автомобільного А-92 Євро вид II клас Дл у кількості 1700000,00 л., сума без ПДВ 21423 230,00 грн., газу скрапленого, л у кількості 70000,00 л., сума без ПДВ 5049 870,00 грн., газу скрапленого, л у кількості 5 100 000,00 л., сума без ПДВ 36 030480,00 грн., палива дизельного ДП-Л-Євро5-ВО (ulsd) у кількості 2200000,00 л., сума без ПДВ 28079920,00 грн., палива моторного альтернативного марки А-80 Е-40 Нормаль л, у кількості 1500000,00 л., сума без ПДВ 16962900,00 грн., всього з ПДВ 327 475872,00 грн., сума ПДВ 54579312,00 грн. (а.с. 133 Том 85);

- від 01.12.2014 № 2 про передачу бензину автомобільного А-95 Євро вид II клас Д л у кількості 3500000,00 л., на суму без ПДВ 46754050,00 грн., бензину автомобільного А-95-Євро5-Е5 у кількості 3500000,00 л., на суму без ПДВ 47775000,00 грн., бензину н/е АИ-92-К5-Евро л у кількості 7000000,00 л. на суму 92283100,00 грн.. газу скрапленого, л у кількості 5700000,00 л., на суму без ПДВ 38949 810,00 грн., газу скрапленого, л у кількості 5800000,00 л., на суму без ПДВ 40358140,00 грн., палива дизельного ДП-Л-Євро5-ВО (ulsd) у кількості 4500000,00 л., на суму без ПДВ 61574850,00 грн., палива дизельного ДТ-З-К4, сорт F л. у кількості 17 000000,00 л., на суму без ПДВ 223550000,00 грн., палива моторного альтернативного марки А-80 Е-40 Нормаль л, у кількості 70 000,00 л., на суму без ПДВ 809 081,00 грн., палива моторного альтернативного А-95 Е-50 Преміум Плюс л у кількості 3000000,00 л., на суму без ПДВ 35499900,00 грн., всього з ПДВ 705064717,20 грн., сума ПДВ 117 510786,20 грн. (а.с. 134 Том 85);

- від 01.01.2015 № 3 бензину автомобільного А-95 Євро вид I клас Д л у кількості 3 000000,00 л., сума без ПДВ 42125100,00 грн., бензину автомобільного А-95-Євро5-Е5 у кількості 3100000,00 л., на суму без ПДВ 42263230,00 грн., газу скрапленого, л у кількості 2100000,00 л., на суму без ПДВ 13037430,00 грн., газу скрапленого, л у кількості 1100000,00 л., на суму без ПДВ 6829130,00 грн., газу скрапленого, л у кількості 3100000,00 л., на суму без ПДВ 19245730,00 грн., палива дизельного у кількості 10000000,00 л., на сума без ПДВ 130583 000,00 грн., палива дизельного ДП-Л-Євро5-ВО (ulsd) у кількості 200000,00 л., на суму без ПДВ 2635000,00 грн., палива дизельного ДТ-З-К4, сорт F, л у кількості 3500000,00 л., на суму без ПДВ 39 083331,00 грн., палива моторного альтернативного марки А-80 Е-40 Нормаль л, у кількості 100 000,00 л., на суму без ПДВ 1136 670,00 грн., палива моторного альтернативного А-95 Е-50 Преміум Плюс л у кількості 2500000,00 л., на суму без ПДВ 29625000,00 грн., всього з ПДВ 391876 345,20 грн., сума ПДВ 65312 724,20 грн. (а.с. 135 Том 85);

- від 01.02.2015 № 4 бензину А-92 л у кількості 1100000,00 л., сума без ПДВ 10 257500,00 грн., бензину А-95 т у кількості 3000 т, сума без ПДВ 55033783,77 грн., бензину А-95 л (2710 12 45 12) у кількості 700000 л, сума без ПДВ 6667 500 грн., бензину автомобільного А-95 Євро вид I клас Д л у кількості 250000,00 л., сума без ПДВ 2614583,54 грн., бензину автомобільного А-95 Євро вид I клас Д т у кількості 2000,00 т., сума без ПДВ 36012297,76 грн., бензину автомобільного А-95-Євро5-Е5 у кількості 25000,00 л., на суму без ПДВ 253125,00 грн., бензину н/е АИ-92-К5-Евро клас D у кількості 7000 т. на суму без ПДВ 71793610,00 грн., бензину н/е АИ-92-К5-Евро клас D у кількості 3000 т. на суму без ПДВ 34596 360,00 грн., бензину автомобільного АИ-92-К5-Евро у кількості 6000 т. на суму без ПДВ 40208101,45 грн., бензину н/е АИ-92-К5-Евро у кількості 4000 т. на суму без ПДВ 33379520,00 грн., газу вуглеводного скрапленого, т у кількості 5000 т. на суму без ПДВ 34375000,00 грн., газу вуглеводного скрапленого,т у кількості 2000 т. на суму без ПДВ 25730472,28 грн., газу вуглеводного скрапленого, т у кількості 1000 т. на суму без ПДВ 11002371,89 грн., палива для дизельних двигунів у кількості 100,00 т. на суму без ПДВ 2044176,75 грн., палива дизельного у кількості 15000 т. на суму без ПДВ 235029 934,20 грн., палива дизельного ДТ-З-К4, сорт F, т у кількості 2000,00 л., на суму без ПДВ 32 199 682,58 грн., палива дизельного ДТ-З-К4, сорт F, л у кількості 200000,00 л., на суму без ПДВ 2173333,33 грн., палива дизельного ДТ-З-К4, сорт F, т у кількості 200,00 л., на суму без ПДВ 4025 457,52 грн., палива моторного альтернативного А-80 Е-40 нормаль т у кількості 100,00 л., на суму без ПДВ 1582175,97 грн., палива моторного альтернативного А-95 Е-50 преміум плюс т у кількості 3 000,00 т., на суму без ПДВ 45 445 480,05 грн., всього з ПДВ 821309 359,31 грн., сума ПДВ 136884 893,20 грн. (а.с. 136-137 Том 85);

- від 01.03.2015 № 5 бензину А-92 л у кількості 350000,00 л., на суму без ПДВ 4 194 166,55 грн., бензину А-95 т у кількості 2000 т, сума без ПДВ 38728 440,44 грн., бензину А-95 л (2710 12 45 12) у кількості 400000 л, на суму без ПДВ 4576668,00 грн., бензину автомобільного А-95 Євро вид I клас Д л у кількості 200 000,00 л., на суму без ПДВ 2380 000,00 грн., бензину автомобільного А-95 Євро вид I клас Д т у кількості 1500,00 т., на суму без ПДВ 33916 777,41 грн., газу вуглеводного скрапленого, т 27111294 у кількості 1 500,00 т., на суму без ПДВ 22334228,49 грн., газу вуглеводного скрапленого, т 27111400 у кількості 600,00 т., на суму без ПДВ 10654121,51 грн., газового конденсату у кількості 1 500 на суму без ПДВ 6874995,00 грн., нафти у кількості 100,00 на суму без ПДВ 458 333,00 грн., компонента палива маторного альтернативного, універс. у ількості 50,00 т. на суму без ПДВ 866666,50 грн., палива дизельного у кількості 13031,50 на суму без ПДВ 265674288,27 грн., палива малов'язке суднове у кількості 100,00 т. на суму без ПДВ 2 148045,63 грн., палива мотрного альтернативного марки А-80 Е-40 нормаль т у кількості 100,00 л., на суму без ПДВ 1805170,78 грн., палива моторного альтернативного А-95 Е-50 преміум плюс т у кількості 3 000,00 т., на суму без ПДВ 52770271,62 грн., тосол 4 л. у кількості 325 шт. на суму без ПДВ 12350,00 грн., всього з ПДВ 536873 427,84 грн., сума ПДВ 89478904,64 грн. (а.с. 138-139 Том 85);

- від 01.04.2015 № 6 бензину А-95 т у кількості 2000 т, сума без ПДВ 41471263,44 грн., бензину А-95 л (2710 12 45 12) у кількості 500 000 л, на суму без ПДВ 6166650,00 грн., бензину автомобільного А-95 Євро вид I клас, бензину автомобільного А-95 Євро вид I клас Д л у кількості 700 000,00 л., на суму без ПДВ 7805 000,00 грн., бензину автомобільного А-95 Євро вид I клас Д т у кількості 2 000,00 л., на суму без ПДВ 39098 040,00 грн., газу вуглеводного скрапленого, т 27 11 12 94 00 у кількості 3 000,00 т., на суму без ПДВ 35 937501,84 грн., газового конденсату у кількості 100 т. на суму без ПДВ 458333,33 грн., нафтового полу фабрикату (пл..флюід) у кількості 300,00 т. на суму без ПДВ 1374750,00 грн., палива моторного А-80 Е-40 нормаль т у кількості 50,00 т., на суму без ПДВ 870 586,86 грн., палива моторного альтернативного А-95 Е-50 преміум плюс т у кількості 2 500,00 т., на суму без ПДВ 42534 721,10 грн., суміш вуглеводнів фракція С4-С13 у кількості 10 т. на суму без ПДВ 120833,50 грн., суміш вуглеводнів фракція С8 і вище у кількості 10 т. на суму без ПДВ 120833,50 грн., всього з ПДВ 211150216,29 грн., сума ПДВ 35191702,71 грн. (а.с. 140 Том 85);

- від 01.05.2015 № 7 бензину А-95 т у кількості 2000 т, сума без ПДВ 41609978,24 грн., бензину н/е АИ-92-К5-Евро клас В у кількості 300,00 т. на суму без ПДВ 6 045081,97 грн., бензину автомобільного А-95 Євро вид I клас Д л у кількості 1500000,00 л., на суму без ПДВ 16174 950,00 грн., бензину автомобільного А-95 Євро вид I клас Д т у кількості 1 500,00 л., на суму без ПДВ 32687165,78 грн., газу вуглеводного скрапленого, т 27 11 12 94 00 у кількості 2 000,00 т., на суму без ПДВ 22129764,84 грн., палива моторного А-80 Е-40 нормаль т у кількості 50,00 т., на суму без ПДВ 867201,47 грн., палива моторного альтернативного А-95 Е-50 преміум плюс т у кількості 2 000,00 т., на суму без ПДВ 33857013,66 грн., всього з ПДВ 184045387,15 грн., сума ПДВ 30 674231,19 грн. (а.с. 141 Том 85);

- від 01.06.2015 № 8 бензину А-95 т у кількості 3000 т, сума без ПДВ 6191373,33 грн., бензину автомобільного А-95 Євро вид I клас Д л у кількості 400000,00 л., на суму без ПДВ 4 646668,00 грн., бензину автомобільного А-95 Євро вид I клас Д т у кількості 1 500,00 л., на суму без ПДВ 31395746,91 грн., бензину н/е АИ-92-К5-Евро клас В у кількості 2 000,00 т. на суму без ПДВ 40355677,16 грн., газу вуглеводного скрапленого, т 27 11 12 94 00 у кількості 700,00 т., на суму без ПДВ 7997525,50 грн., газу вуглеводного скрапленого, т 27 11 13 97 00 у кількості 300,00 т., на суму без ПДВ 3427510,93 грн., газу вуглеводного скрапленого, т 27 11 12 97 00 у кількості 400,00 т., на суму без ПДВ 4570014,57 грн., всього з ПДВ 184901419,68 грн., сума ПДВ 30816 903,28 грн. (а.с. 142 Том 85).

Також позивачем було надано суду копії податкових накладних, договори купівлі- продажу нафтопродуктів, договори оренди, видаткові накладні на отримання та відвантаження товарів, Акти виконаних (отриманих) робіт (послуг), виписки банків, платіжні доручення, реєстри видаткових та податкових накладних ( Том 3 - Том 67).

У свою чергу, відповідач ані в Акті перевірки, ані під час судового розгляду справи не заперечував про наявність вказаних документів у позивача, а навпаки підтверджує це, що відображено в Акті перевірки (а.с. 51 Том 1).

Суми податку на додану вартість у розмірі за вказаними податковими накладними, що були виписані позивачу у зазначений період були включені позивачем до складу податкового кредиту відповідних періодів, про що свідчать Додатки 5 до податкових декларацій з ПДВ (а.с. 1-248 Том 89).

Представником позивача, були надані пояснення, що паливо-мастильні матеріали згідно договору від 31.10.2014 № 31-К транспортувались на місце зберігання, як засобами ТОВ "Укртрансоіл-2009" так і засобами ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС», після чого відвантажувались у резервуари позивача, або одразу після отримання у ТОВ "Укртрансоіл-2009" здійснювалась поставка товару на користь третіх осіб - покупців.

Так, судом встановлено, що передача паливо-мастильних матеріалів на виконання умов договору комісії від 31.10.2014 № 31-К здійснювалась за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське, вул. Шевченка, 1а та вул. Шевченка, 1б, де розташовані резервуари для зберігання бензину, дизельного палива та скрапленого газу, а також відповідне обладнання, що орендується позивачем у ТОВ "БРСМ-Нафта" за договорами оренди від 01.12.2014 № 01/12/14-3 та від 01.12.2014 № 01/12/14-4 (дані Акта перевірки а.с. 28 Том 1).

Відповідно до умов договору оренди від 01.12.2014 № 01/12/14-3 ТОВ "БРСМ-Нафта" передає, а ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» приймає у строкове платне користування нерухоме майно - резервуари, а саме: МКР, РВС - 900 куб.м. у кількості 8 одиниць, що розташовані за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське, вул. Шевченка, 1а (а.с. 95-98 Том 87).

Відповідно до умов договору оренди від 01.12.2014 № 01/12/14-4 ТОВ "БРСМ-Нафта" передає, а ТОВ "Парком Транс" приймає у строкове платне користування нерухоме майно, розташоване за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське, вул. Шевченка, 1б, а саме: ємність для збереження - 54 м.куб. у кількості 10 одиниць; вагон-цистерна 54 м.куб. у кількості 23 одиниці, ємність залізничної цистерни 54 м.куб. у кількості 2 одиниці; котел цистерни мод. 15-1408V54 м.куб. у кількості 30 одиниць; котел цистерни 15-90RV 54 м.куб. у кількості 7 одиниць (а.с. 124-127 Том 87).

Стосовно зберігання газу скрапленого, представником позивача були надані пояснення, що зберігання товару позивачем та його контрагентом здійснювалось на території однієї нафтобази.

Суд зазначає, що порядок організації та виконання робіт, пов'язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів здійснюється в порядку, передбаченому Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженою наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв'язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 №281/171/578/155, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за № 805/15496 (далі - Інструкція № 281).

Порядок приймання нафти і нафтопродуктів під час надходження автомобільним транспортом встановлено пунктом 5.4 Інструкції № 281.

Згідно підпункту 5.4.1 пункту 5.4 Інструкції № 281 перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом здійснюється згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 № 363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568, та ГОСТ 27352-87 "Автотранспортные средства для заправки и транспортирования нефтепродуктов. Типы, параметры и общие технические требования".

З прибуттям нафтопродуктів до вантажоодержувача в автоцистерні перевіряється наявність і цілісність пломб, технічний стан автоцистерни, відповідність об'єму і густини нафтопродукту в автоцистерні об'єму і густині, зазначеним у товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) за формою № 1-ТТН (нафтопродукт), відповідність найменування, марки і виду (залежно від масової частки сірки) нафтопродукту, зазначених у ТТН і паспорті якості на відвантажений нафтопродукт.

У свою чергу, порядок організації та виконання робіт, пов'язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском газів вуглеводневих скраплених встановлено Інструкцією про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України 03.06.2002 № 332, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.04.2003 за № 331/7652 (далі - Інструкція № 332)

Підпунктом 5.2.2 пункту 5.2 Інструкції № 332 визначено, що приймання скрапленого вуглеводневого газу (СВГ), що надійшов автомобільним транспортом від постачальників, проводиться вантажоодержувачем на підставі видаткових та товарно-транспортних накладних (типова форма № 1-ТН, затверджена наказом Міністерства транспорту та Міністерства статистики України від 29.12.1995 № 488/346 "Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля") та документів про якість (паспортів) на СВГ, оформлених у відповідності до ДСТУ 4047-2001, з обов'язковим складанням акта приймання за кількістю СВГ, що надійшов автомобільним транспортом, за формою № 3-ГС. Видаткова та товарно-транспортна накладні є підставою для оприбуткування СВГ за складським та бухгалтерським обліком підприємства.

Отже, приймання нафтопродуктів та газів вуглеводневих скраплених, що надходять автомобільним транспортом здійснюється на підставі товарно-транспортної накладної за формою № 1-ТТН і документів, що підтверджують якість відповідних паливно-мастильних матеріалів.

Судом встановлено, що переміщення паливо-мастильних матеріалів від ТОВ "Укртрансоіл-2009" до ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» здійснювалось, як ТОВ "Укртрансоіл-2009" так і ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС», що підтверджується товарно-транспортними накладними, які містять вичерпні відомості про автомобіль, яким здійснювалось перевезення, найменування та марку паливо-мастильного матеріалу, номер резервуару, об'єму паливо-мастильних матеріалів, методу визначення маси, маси паливо-мастильного матеріалу (а.с. 1 Том 68 - а.с. 34 Том 85).

Приймання паливо-мастильних матеріалів за кількістю та якістю здійснювалось на підставі вказаних товарно-транспортних накладних та видаткових накладних.

Фактична наявність отриманих від ТОВ "Укртрансоіл-2009" паливо-мастильних матеріалів підтверджується Актом інвентаризації (а.с. 79-82 Том 91).

Судом встановлено, що придбані у ТОВ "Укртрансоіл-2009" паливо-мастильні матеріали були у подальшому реалізовані позивачем на користь ТОВ "СТЕЙТ ОІЛ" у межах договірних зобов'язань по договору купівлі-продажу № 291014 від 29.10.2014 (а.с. 157-161 Том 85).

При цьому, даний факт також досліджувався податковим органом під час перевірки за результатом якої складено Акт перевірки від 05.01.2016 № 14/10-16-22-01/39436796 (а.с. 15-78, том 91).

Вирішуючи, чи було дотримано позивачем вимоги податкового законодавства при формуванні спірних сум податкового кредиту за наслідками вказаних господарських операцій, суд виходив з наступного.

Як вже зазначалось судом, податкові зобов'язання були визначені позивачеві у зв'язку з формуванням податкового кредиту за рахунок сум податку, сплачених контрагенту у складі вартості паливо-мастильних матеріалів, прийнятих для реалізації у рамках договору комісії.

Збільшуючи грошові зобов'язання позивача з податку на додану вартість, відповідач виходив з того, що ТОВ "Укртрансоіл-2009" не виконувало своїх обов'язків з поставки на користь позивача паливо-мастильних матеріалів.

Водночас, відповідач не ставив під сумнів правильність здійснення позивачем математичного розрахунку податкового кредиту за первинними документами податкового та бухгалтерського обліку.

Акт перевірки та письмові заперечення відповідача також не містять зауважень щодо форми і змісту наданих позивачем документів первинного бухгалтерського обліку. Зокрема, відповідач під час розгляду справи не заперечував, що первинні бухгалтерські документи, якими позивач та його контрагент супроводжували виконання спірних фінансово-господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, дозволяють беззаперечно встановити зміст та обсяги господарських операцій та ідентифікувати осіб, які були їх учасниками.

Відповідач також не ставив під сумнів та не заперечував наявність у ТОВ "Укртрансоіл-2009" спеціальної податкової правосуб'єктності на момент укладення і виконання зазначених вище правочинів, наявність у названого контрагента умов для здійснення господарської діяльності (майна, складських приміщень, обладнання та виробничих потужностей, в т.ч. орендованих, а також трудових ресурсів тощо).

Під час перевірки відповідачем не було встановлено дефектів у правовому статусі контрагента позивача, як-то відсутність ТОВ "Укртрансоіл-2009" за місцезнаходженням як станом на момент здійснення спірних фінансово-господарських операцій, так і станом на момент перевірки; наявність зафіксованих у будь-якій формі пояснень посадових осіб ТОВ "Укртрансоіл-2009", у яких останні заперечували б факт складання первинних документів від імені ТОВ "Укртрансоіл-2009", чи свою причетність до господарської діяльності ТОВ "Укртрансоіл-2009", кримінальних проваджень за фактами фіктивного підприємництва відносно таких осіб тощо.

Висновки відповідача про безтоварність наведених фінансово-господарських операцій позивача та ТОВ "Укртрансоіл-2009" фактично ґрунтуються на доводах про відсутність документального підтвердження фізичного переміщення паливо-мастильних матеріалів під час виконання договору комісії, оскільки до перевірки не були надані товарно - транспортні накладні та висновки документальних перевірок ТОВ "Укртрансоіл-2009", оформлених актами перевірок від 18.05.2015 № 1052/10-16-22-02/38274072 та від 12.08.2015 № 1628/10-16-22-02/38274072.

Враховуючи викладене відповідач, керуючись положеннями пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, дійшов висновку, що товарно - транспортні накладні у позивача на момент формування спірних сум податкових вигод були відсутні.

Втім суд критично ставиться до висновків Акта перевірки про відсутність у позивача документів, що підтверджують транспортування товару, переданого позивачеві на виконання умов договору комісії.

Насамперед суд зазначає, що копії товарно-транспортних накладних, якими підтверджується факт транспортування паливо-мастильних матеріалів, були долучені позивачем до матеріалів справи. Оглянувши вказані товарно-транспортні накладні суд дійшов висновку, що вони відповідають типовій формі № 1-ТТН, затвердженій Інструкцією № 281, містять усі обов'язкові реквізити, у повній мірі розкривають зміст та обсяг господарської операції, дозволяють однозначно ідентифікувати осіб, відповідальних за здійснення господарської операції та їх складання.

Відомості, зазначені у вказаних товарно-транспортних накладних відповідають умовам укладеного договору комісії від 31.10.2014 № 31-К.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Водночас, згідно з пунктом 85.6 статті 85 Податкового кодексу Україниу разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Водночас, Актів, що свідчать про відмову позивача надати до перевірки документи по взаємовідносинам з ТОВ "Укртрансоіл-2009", зокрема, доказів транспортування паливно-мастильних матеріалів, відповідачем суду не надано.

Допитаний в якості свідка головний державний ревізор-інспектор відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту ДПІ в Обухівському районі ОСОБА_5, який здійснював перевірку позивача, надав пояснення, що у відповідності до пункту 85.6 статті 85 Податкового кодексу України Акт про відмову позивача надати до перевірки документи, а саме - товарно-транспортні накладні не складався, що відображено в журналі судового засідання від 17.07.2017 (а.с. 85-90 Том 91).

Таким чином, податковим органом не довеведно суду належними доказами, що товарно-транспортні накладні не були надані позивачем в ході проведення перевірки.

Також суд зазначає, що норми Податкового кодексу України встановлюють, що податковий кредит формується саме на підставі податкових накладних, а не товарно-транспортних накладних.

Обов'язок суду оцінити відповідні докази за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України є однією з гарантій установлення об'єктивної істини у справі та прийняття правильного рішення у відповідності з вимогами статті 159 КАС.

Також, з урахуванням того, що в силу частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, податковий орган не повинен обмежуватися встановленням формальних умов застосування податкового законодавства, та у випадку сумнівів у правомірності донарахування грошових зобов'язань повинен встановити, дослідити та оцінити усю сукупність обставин, що мають значення для оцінки поведінки платника у сфері оподаткування.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий адміністративний суд України в постанові від 08.04.2015 К/9991/39128/12, К/9991/55280/12 (ЄДРСР - 43602259).

Таким чином суд зазначає, що висновки контролюючого органу про відсутність документального підтвердження транспортування товару від ТОВ "Укртрансоіл-2009" до позивача є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Що стосується посилань контролюючого органу на Акти перевірок від 18.05.2015 № 1052/10-16-22-02/38274072 та від 12.08.2015 № 1628/10-16-22-02/38274072 як на доказ безтоварності поставки на користь позивача паливно-мастильних матеріалів, суд звертає увагу на наступне.

Так, у вказаних Актах перевірки з огляду на відмову ТОВ "Укртрансоіл-2009" надати документи бухгалтерського та податкового обліку, контролюючий орган дійшов висновку про відсутність постачання товарів, що є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, і, як наслідок, про відсутність постачання відповідних товарів, зокрема, нафтопродуктів на користь контрагентів-покупців у період січень-грудень 2014 року, січень-травень 2015 року (а.с. 186-231 Том I).

Суд не погоджується з доводами відповідача, що висновки Актів перевірок від 18.05.2015 № 1052/10-16-22-02/38274072 та від 12.08.2015 № 1628/10-16-22-02/38274072 є підтвердженням факту відсутності поставок паливо-мастильних матеріалів до позивача.

Суд зазначає, що будь-які висновки перевірок контрагентів платника податків, за результатами яких контролюючим органом не було визначено податкові зобов'язання у порядку, встановленому пунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, не є юридичними фактами та не можуть бути покладені в основу висновків про фіктивність господарських операцій.

Висновки таких перевірок є податковою інформацією, що утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації; може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності розглядувані фінансово-господарські операції не відбулись.

Згідно абзацу 5 пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України (із змінами, внесеними Законом України № 655-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків"), контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до статті 60 цього Кодексу.

Суд зауважує, що перевірки ТОВ "Укртрансоіл-2009", оформлені Актами від 18.05.2015 № 1052/10-16-22-02/38274072 та від 12.08.2015 № 1628/10-16-22-02/38274072, були призначені на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України згідно постанови слідчого з ОВС відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Київській області від 10.03.2015 та від 19.07.2015 відповідно.

У цьому контексті суд зазначає, що відповідно до пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи), у тому числі посадових (службових) осіб неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку.

Судом встановлено, що на момент проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» та на момент розгляду і ухвалення рішення у цій справі податкові повідомлення-рішення на підставі Актів перевірок від 18.05.2015 № 1052/10-16-22-02/38274072 та від 12.08.2015 № 1628/10-16-22-02/38274072 не складались, що підтвердив представник відповідача у додаткових поясненнях від 18.07.2017 (а.с. 92 Том 91).

Крім того, судом встановлено, що ТОВ "Укртрансоіл-2009" оскаржило в судовому порядку наказ про призначення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «УкрТрансОіл-2009» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року та з 01.03.2015 року по 31.05.2015 року до суду.

Так, Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11.08.2015 у справі № 810/3265/15, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2015 у справі № 810/3265/15, адміністративний позов задоволено,

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.06.2016 касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області задоволено частково, скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 11.08.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2015, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19.10.2016 у справі № 810/3265/15, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2017 адміністративний позов задоволено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що посилання відповідача в Акті перевірки на Акт від 12.08.2015 № 1628/10-16-22-02/38274072 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «УкрТрансОіл-2009» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року та з 01.03.2015 року по 31.05.2015 року» є безпідставними.

Крім того, посилання контролюючого органу в Акті перевірки на висновки Актів перевірок від 18.05.2015 №1052/10-16-22-02/38274072 та від 12.08.2015 №1628/10-16-22-02/38274072 є необгрунтованим та передчасним, адже жодного процесуального рішення за даними актами перевірок не прийнято.

Суд також зазначає, що задовольняючи клопотання представника відповідача від 08.06.2016, судом витребувано відомості від Головного слідчого управління Національної поліції України про стан досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 40000881 від 08.06.2015 за ознаками злочинів, передбачених частиною 2 статті 273, частиною 2 статті 275, статті 227, частиною 3 статті 212 Кримінального кодексу України та відомості від відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Київській області про стан досудового розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000004 від 20.01.2015 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 212 Кримінального кодексу України.

Так, листом від 22.07.2016 № 2586/09/10-36-23-02 ГУ ДФС у Київській області повідомила суд, що ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 21.05.2015 директора ТОВ «Укртрансоіл-2009», підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 212 Кримінального кодексу України (в рамках кримінального провадження № 0000004), звільнено від кримінальної відповідальності на підставі частини 4 статті 212 Кримінального кодексу України (особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона до притягнення до кримінальної відповідальності, сплатила податки, збори (обов'язкові платежі), а також відшкодувала шкоду завдану державі їх несвоєчасною сплатою (фінансові санкції, пеня)) (а.с. 4 Том 2).

Листом від 25.09.2016 № 3974д-24/2/3-2016 Головне слідче управління Національної поліції України повідомило суд, що досудове розслідування в кримінальному провадженні № 40000881 від 08.06.2015 закінчено та 30.06.2016 обвинувальний Акт в зазначеному кримінальному провадженні спрямовано до Васильківського міськрайонного суду Київської області (а.с. 16 Том 2).

У судовому засіданні 04.07.2017 представником позивача була надана суду копія обвинувального Акта Прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною Поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні № 40000881 від 08.06.2015 щодо: ОСОБА_6, директора ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 270, частиною 2 статті 273 Кримінального кодексу України, а саме у порушенні встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, що спричинило загибель людей, майнову шкоду в особливо великому розмірі та інші тяжкі наслідки, та у порушенні правил безпеки на вибухонебезпечних підприємствах особою, яка зобов'язана їх дотримувати, що спричинило загибель людей та інші тяжкі наслідки (а.с. 55 - 150 Том 90).

Також, представником позивача надано суду копію ухвали Васильківського міскрайонного суду Київської області від 01.02.2017 по справі 362/3328/16-к зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_6, директор ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» в межах кримінального провадження № 40000881 від 08.06.2015 обвинувачується за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 270, частиною 2 статті 273 Кримінального кодексу України, а не за частиною 3 статті 212 Кримінального кодексу України (Ухилення від сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), як стверджує представник відповідача (а.с. 54 Том 90).

Крім того, представником позивача було надано суду копію ухвали Обухівського районного суду Київської області від 21.05.2015 по справі № 372/1939/15-к про розгляд клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 20.01.2015 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7, директора ТОВ «Укртрансоіл-2009», підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 212 Кримінального кодексу України (ухилення від сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), якою звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі частини 4 статті 212 Кримінального кодексу України (а.с. 152-155 Том 90).

Зі змісту вказаної ухвали судом встановлено, що висновки про умисні дії по несплаті директором ТОВ «Укртрансоіл-2009» податків та зборів зроблені на підставі висновків Акта Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області від 26.11.2014 № 3777/10-16-22-01/38274072 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Укртрансоіл-2009» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства при отриманні палива моторного альтернативного, його компонентів та інших паливно-мастильних матеріалів за період з 01.01.2013 по 30.09.2014».

За результатами перевірки посадові особи контролюючого органу дійшли висновку про порушення ТОВ «Укртрансоіл-2009» вимог податкового законодавства, зокрема: пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пунктів 201.6, 201.7, 201.8 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 2421038,82 грн.; підпункту 212.1.1 пункту 212.1 статті 212, статей 213, 216 Податкового кодексу України, що призвело до заниження акцизного податку в сумі 8421860,76 грн.; підпунктів 241.1, 241.2.1 пункту 241.2 статті 241 Податкового кодексу України, що призвело до заниження екологічного податку на загальну суму 360165,94 грн.

За результатами перевірки Державною податковою інспекцією в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київської області були прийняті податкові повідомлення-рішення, а саме: від 15.01.2015 № /34, згідно з яким ТОВ «Укртрансоіл-2009» збільшено грошове зобов'язання з акцизного податку на загальну суму 10527325,96 грн., з яких: 8421860,76 грн. - за основним платежем; 2105465,20 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом); від 15.01.2015 № /35, згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 170,00 грн.; від 15.01.2015 № /36, згідно з яким позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем "Надходження від здійснення торгівлі на митній території України паливом власного виробництва або виробленого з давальницької сировини" на загальну суму 450207,43 грн., з яких: 360165,94 грн. - за основним платежем; 90041,49 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом); від 15.01.2015 № /37, згідно з яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 3631558,50 грн., з яких: 2421039,00 грн. - за основним платежем; 1210519,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом).

Проте, представником позивача надано суду копію постанови Київського окружного адміністративного суду від 14.11.2016 № 810/2523/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрансоіл-2009" до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.01.2015 № /34, № /35, № /36, № /37 (в частині збільшення позивачу грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 2 526 558,00 грн., з яких: 1684 372,00 грн. - за основним платежем (785777,00 грн. - за серпень 2014 року; 898 595,00 грн. - за вересень 2014 року); 842 186,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (392 888,50 грн. - за серпень 2014 року; 449 297,50 грн. - за вересень 2014 року), якою позов задоволено та яка ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2017 залишена без змін (а.с. 156-171 Том 90).

Також суд звертає увагу, що у ході розгляду справи відповідачем не було надано суду вироків у кримінльних провадженнях, які б свідчили про ухилення від сплати податків посадових осіб позивача.

В контексті викладеного, обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли свідчити про їх фіктивність чи про те, що дії позивача і його контрагента були спрямовані на отримання незаконної податкової вигоди, відповідачем не наведено, а судом не встановлено.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника податків та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим вважається, що дії платника, які мають результатами отримання податкової вигоди, є економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності, - достовірними.

Подання платником податковому органові усіх належним чином оформлених документів, передбачених законодавством з питань оподаткування, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковим органом не доведено, що відомості, які містяться у цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Обов'язок довести обставини, що слугували підставою для прийняття податковим органом оспорюваного акта, покладено на такий орган, як це випливає зі змісту частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України. У зв'язку з цим, при вирішенні в адміністративному суді спору податковою інспекцією мають бути представлені суду докази необґрунтованого виникнення у платника податкової вигоди. Ці докази, як і докази, подані платником, підлягають дослідженню у судовому засіданні у їх сукупності та взаємозв'язку згідно з вимогами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд враховує також і те, що відповідно до частини 4 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Під час розгляду справи відповідач не спростував обставини реального виконання спірних операцій, засвідчених поданими платником первинними документами, не скористався правами, наданими йому податковим законодавством, для безпосереднього з'ясування обставин, які б підтвердили або спростували висновки про неможливість виконання контрагентом позивача господарських операцій.

Відтак суд вважає, що висновки контролюючого органу про фіктивність господарських операцій між позивачем та ТОВ "Укртрансоіл-2009" є формальними та необ'єктивними, оскільки ґрунтуються не на даних первинних документах та результатах співставлення даних бухгалтерського і податкового обліку, як то передбачено пунктом 73.5 статті 75 Податкового кодексу України, а на обставинах, які не мають безпосереднього значення для формування податкових зобов'язань та податкового кредиту.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно сформовано податковий кредит по господарським операціям з ТОВ "Укртрансоіл-2009" у спірний період.

Стосовно висновків Акта перевірки про порушення позивачем пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), у зв'язку з чим ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» завищело податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «Технічний Центр «Анкомтех» за квітень 2015 року на загальну суму 36959 грн.; з ДП «Івашківський спиртзавод» (код за ) за квітень 2015 року на загальну суму 285 842 грн.; з ТОВ «Всесвітні гідравлічні системи» (код за ) за квітень 2015 року на загальну суму 11199,00 грн., суд зазначає наступне.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, 04.02.2015 між ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» (замовник) та ТОВ «Технічний Центр «Анкомтех» () (виконавець) було укладено договір на сервісне обслуговування та продаж автозапчастин № ТО-ПР-34/0402215 (а.с. 182-187 Том 85).

Відповідно до пункту 1.1 даного договору, виконавець надає замовнику на платній основі послуги по мийці, технічному обслуговуванню, поточному та капітальному ремонту вантажних автомобілів, причепів, напівпричепів та автобусів європейського виробництва, здійснює ремонт та обслуговування холодильних установок та кондиціонерів, автономних обігрівачів, регенерацію автомобільних шин, здійснює продаж запасних частин, автомобільних шин (нових та відновлених), автомобільних шин після регенерації, авто хімії, мастил (олив), супутніх товарів для вантажного автотранспорту за цінами, в асортименті (за номенклатурою) і кількості, що погоджується сторонами в видаткових накладних, які є невід'ємною частиною даного договору, а замовник зобов'язаний приймати послуги або товар і оплачувати їх на встановлених даним договором умовах.

Товар відвантажується зі складу виконавця або відвантажується на склад замовника за домовленістю сторін. Датою поставки важається дата вказана в видатковій накладній, яка має юридичну силу специфікації в розумінні статті 266 Господарського кодексу України (пункт 2.3, 2.4 договору).

На підтвердження виконання (реальності) вказаного договору, позивачем було надано суду копії видаткових накладних: № АТ-0003604 від 01.04.2015 на загальну суму 7 290,72 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 1215,12 грн., № АТ-0003603 від 01.04.2015 на загальну суму 2269,69 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 378,28 грн., № АТ-0003585 від 01.04.2015 на загальну суму 9227,54 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 1537,62 грн., № АТ-0003638 від 02.04.2015 на загальну суму 6302,82 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 1050,35 грн., № АТ-0003669 від 02.04.2015 на загальну суму 3911,56 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 651,93 грн., № АТ-0003681 від 02.04.2015 на загальну суму 2901,47 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 483,58 грн., № АТ-0003930 від 08.04.2015 на загальну суму 8439,77 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 1406,63 грн., № АТ-0003967 від 08.04.2015 на загальну суму 3357,98 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 559,66 грн., № АТ-0003995 від 09.04.2015 на загальну суму 16 231,39 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 2705,23 грн., № АТ-0003991 від 09.04.2015 на загальну суму 4082,42 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 680,40 грн., № АТ-0004068 від 10.04.2015 на загальну суму 4 391,93 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 731.99 грн., № АТ-0004041 від 10.04.2015 на загальну суму 1030,26 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 171,71 грн., № АТ-0004064 від 10.04.2015 на загальну суму 2365,44 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 394,24 грн., № АТ-0004147 від 14.04.2015 на загальну суму 938,64 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 156,44 грн., № АТ-0004150 від 14.04.2015 на загальну суму 7308,29 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 1218,05 грн., № АТ-0004215 від 15.04.2015 на загальну суму 15 635,70 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 2 605,95 грн., № АТ-0004241 від 16.04.2015 на загальну суму 7179,07 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 1196,51 грн., № АТ-0004242 від 16.04.2015 на загальну суму 13 639,30 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 2 273,22 грн., № АТ-0004342 від 17.04.2015 на загальну суму 7727,44 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 1287,91 грн., № АТ-0004333 від 17.04.2015 на загальну суму 1666,09 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 277,68 грн., № АТ-0004388 від 20.04.2015 на загальну суму 804,74 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 134,12 грн., № АТ-0004613 від 23.04.2015 на загальну суму 2377,36 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 396,23 грн., № АТ-0004581 від 23.04.2015 на загальну суму 9188,78 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 1531,46 грн., № АТ-0004595 від 23.04.2015 на загальну суму 6504,41 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 1084,07 грн., № АТ-0004677 від 24.04.2015 на загальну суму 2 574 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 429 грн., № АТ-0004673 від 24.04.2015 на загальну суму 4 307,18 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 717,86 грн., № АТ-0004777 від 27.04.2015 на загальну суму 4 541,72 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 756,95 грн., № АТ-0004813 від 28.04.2015 на загальну суму 2 114,84 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 352,47 грн., № АТ-0004946 від 30.04.2015 на загальну суму 4537,44 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 756,44 грн., № АТ-0004947 від 30.04.2015 на загальну суму 10988,28 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 1831,38 грн., № АТ-0004948 від 30.04.2015 на загальну суму 2 435,16 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 409,86 грн. (а.с. 189-219 Том 85); копії податкових накладних відповідно до переліку, що наведений в Акті перевірки (а.с. 60-61 Том 1) та які містяться в матеріалах справи (а.с. 220-250 Том 85, а.с. 1-20 Том 86).

З аналізу відомостей, що містяться у видаткових та податкових накладних судом встановлено, що ТОВ «Технічний Центр «Анкомтех» на виконання зазначеного договору постачало наступний товар: росари, важіль супорту, диск гальмівний, монтажний комплект гальмівного диску, важіль супорту, ремонтний комплект супорту, скоба металева, механізм регулювання супорта, вал регулювання супорта з пружиною, болт калібровки супорта, підшипники супорта, головку блоку циліндра компресора, гальмівна камера, клапан пневматичний, шестерня синхронізатора КПШ, болт амортизатору, пневмоз'єднання пластикових труб, втулка пневмоз'єднання, насос паливний, клапан контрольний пневматичний, гальмівна камера, кільце маточини, ліхтар габаритний, кабель електричний, ресора пневматична, гайка колісна, роз'єм пневматичний, ручка двері, підшипник роликовий, напівресора, клапан рівня підлоги кабіни, амортизатор кабіни, диск гальмівний, ремкомплект підвіски, ліхтар освітлення номерного знаку, ліхтар універсальнй, шланг гальмівний, сайлентблок, ланцюг, хомут пластиковий, фільтр повітря, вкладиші шатунні, сальник маточний, кільце синхронізатора, колодки гальмівні дискові.

На підтвердження оплати наданих послуг за вказаним договором, позивач надав суду копії платіжних доручень (а.с.21-51 Том 86).

Отримання запасних частин відбувалось безпосередньо на складі ТОВ «Технічний Центр «Анкомтех» представником ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» відповідно до довіреності № 21 від 01.04.2015, діє до 30.04.2015 (а.с. 188 Том 85).

Також судом встановлено, що 14.04.2015 ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» (Замовник) було укладено договір про надання послуг з ТОВ «Всесвітні гідравлічні системи» () (Виконавець ) (а.с. 52-53 Том 86).

Відповідно до змісту пункту 1.1 зазначеного договору постачальник зобов'язується зробити послуги з ремонту, налаштуванню, технічному обслуговуванню, а замовник - прийняти виконані послуги й оплатити у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором.

День виконання постачальником зобов'язань важається дата акта здачі - прийняття робіт (надання послуг) (пункт 3.4 договору).

Пунктом 4.1 договору, передбачено, що загальна вартість даного договору визначається вартістю товару, отриманого протягом дії цього договору згідно видаткових накладних, що є невід'ємною частиною даного договору.

На підтвердження виконання (реальності) вказаного договору, позивачем було надано суду копії наступних документів: рахунку фактури № 000000374 від 14.04.2015 на загальну суму 28491,29 грн. у т.ч. ПДВ у сумі 4748,55 грн.; видаткової накладної № 000000230 від 23.04.2015 на загальну суму 28491,29 грн. у т.ч. ПДВ у сумі 4748,55 грн.; рахунку-фактури № 000000373 від 14.04.2015 на загальну суму 38703,95 грн. у т.ч. ПДВ у сумі 6450,66 грн.; Акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 000000107 про монтування та налаштування 2-х контурної системи, загальна вартість робіт 5004,00 грн. у т.ч. ПДВ у розмірі 834,00 грн., загальна вартість використаних матеріалів 33699, 95 грн. у т.ч. ПДВ у розмірі 5616,66 грн.; податкової накладної № 81 від 23.04.2015 на загальну суму 38703,95 грн. у т.ч. ПДВ у розмірі 6450,66 грн.; податкової накладної № 82 від 23.04.2015 на загальну суму 28491,29 грн. у т.ч. ПДВ у розмірі 4748,55 грн. (а.с 54-62 Том 86).

На підтвердження оплати наданих послуг за вказаним договором, позивач надав суду копії платіжних доручень від 25.05.2015 № 3410 та № 3410 (а.с. 63-64 Том 86).

За наданими позивачем поясненнями, отримання запасних частин відбувалось безпосередньо на складі ТОВ «Всесвітні гідравлічні системи».

В той же час, відповідач зазначаючи про безтоварність господарських операцій за значиними договорами, посилається на той факт, що на балансі позивача відсутні транспортні засоби та на те, що до перевірки не було надано товарно - транспортні накладні на перевезення зазначеного товару.

З даного приводу, позивачем були надані пояснення, що позивач не має у власності транспортні засоби, однак, 26.01.2015 ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» укладено з ТОВ «Побутрембудматеріали» договір найму транспортних засобів (з екіпажем) № 26/01-15 (а.с. 65-67 Том 86), відповідно до умов якого ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» взяло в оренду 70 одиниць сідлових тягачів та напівпричепів-цистерн, що підтверджується наданими позивачем Актом приймання - передачі від 01.02.2015 № 1 до договору найму транспортних засобів від 26.01.201 № 26/01-15 та додатком № 1 від 01.02.2015 до договору найму транспортних засобів від 26.01.201 № 26/01-15 (а.с. 68-75 Том 86).

Також позивачем були надані пояснення, що вказані транспортні засоби були взяті ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» у користування для використання у власній господарській діяльності з метою перевезення паливо-мастильних матеріалів, оскільки оптова торгівля нафтопродуктами є основним видом діяльності товариства.

Стосовно посилань відповідача на ненадання до перевірки товарно-транспортних накладних, позивач зазначив, що товарно - транспортні накладні не складались, оскільки придбаний товар забирався силами позивача або був одразу замінений на транспортному засобі на місці отримання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач необґрунтовано зробив висновок про завищення позивачем податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Технічний Центр «Анкомтех» та ТОВ «Всесвітні гідравлічні системи» та неправомірно збільшив позивачу податкове зобов'язання з податку на додану вартість за вказаними операціями.

Крім того, судом встановлено, що 31.03.2015 ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» (покупець) було укладено договір № 310315 з ДП «Івашківський спиртзавод» (постачальник) на придбання компоненту палива моторного альтернативного (а.с. 162-164 Том 85).

Згідно з положеннями пункту 1.1 договору, постачальник зобов'язується відвантажити та передати у власність покупцю, а покупець - прийняти та оплатити компонент моторного палива альтернативний (КМПА) в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі.

Відповідно до ТУ У 24.6-9:2007 КМПА - антидетонаторний засіб, який призначено для виробництва біопалив моторних альтернативних для двигунів внутрішнього згорання (в тому числі біодизелю), біокомпоненту моторного палива (пункт 1.3 договору).

Кількість товару, одиниці виміру товару та ціна одиниці виміру товару визначаються сторонами у специфікаціях, що є додатками до цього договору та становлять його невід'ємну частину (пункт 3.1 договору).

Згідно з положеннями пункту 4.1 договору, оплата товару покупцем здійснюється шляхом 100% попередньої оплати партії товару на розрахунковий рахунок постачальника.

На підтвердження товарності (реальності) вказаної господарської операції позивач надав суду копії наступних документів: специфікації від 31.03.2015 № 1 на компонент КМПА у кількості 100 тонн на суму 1700000,00 грн., рахунку фактури від 01.04.2015 № 34 на загальну суму 1710000,00 грн. у т.ч. ПДВ у розмірі 285000 грн., платіжних доручень від 01.04.2015 № 1252 на загальну суму 1710000, 00 грн. та від 08.04.2015 № 1627 на загальну суму 5052,20 грн. (про передплату), податкової накладної від 01.04.2015 № 1 на загальну суму 1710000, 00 грн. у т.ч. 285000 грн. ПДВ, податкової накладної від 07.04.2015 № 3 на загальну суму 5052,20 грн. у т.ч. 842,03 грн. ПДВ, видаткової накладної від 03.04.2015 № 01/030415 на загальну суму 438089,69 грн. у т.ч. 73014,95 грн. ПДВ, видаткової накладної від 06.04.2015 № 02/060415 на загальну суму 435510,49 грн. у т.ч. 72585, 08 грн. ПДВ, видаткової накладної від 06.04.2015 № 03/060415 на загальну суму 437139,96 грн. у т.ч. 72 856,66 грн. ПДВ, видаткової накладної від 07.04.2015 № 04/070415 на загальну суму 404 312,06 грн. у т.ч. 67385,34 ПДВ, товарно-транспортних накладних від 03.04.2015 № 01/030415, від 06.04.2015 № 02/060415, від 06.04.2015 № 03/060415, від 07.04.2015 № 04/070415, Акт звіряння взаємних розрахунків за період: квітень 2015 року (а.с. 165-180 Том 85).

В той же час, в Акті перевірки та під час судового розгляду справи представник відповідача не заперечував про наявність у позивача первинно - бухгалтерських документів, які надають право на віднесення сплачених сум ПДВ до податкового кредиту, однак зазначив, що товарно-транспортні накладні під час перевірки не були надані, у звязку з чим не підтверджено реальність вказаної операції, а саме переміщення ТМЦ.

З даного приводу, позивачем надано пояснення, що всі документи надавались, однак представниками контролюючого органу не було взято до уваги товарно-транспортні накладні.

Крім того, представник позивача звернув увагу суду на ту обставину, що на товарно-транспортних накладних, що підтверджують перевезення КМПА за вказаним договором міститься штамп Гадяцької ОДПІ Державної фіскальної служби у Полтавській області «В'їзд дозволено» з датою, часом та підписом відповідальної особи, шо також у свою чергу свідчить, що про той факт, що товарно-транспортні накладні дійсно були у позивача.

Дослідивши надані позивачем копії товарно-транспортних накладних, суд дійшов висновку, що вони відповідають типовій формі № 1-ТТН, містять усі обов'язкові реквізити, у повній мірі розкривають зміст та обсяг господарської операції, дозволяють однозначно ідентифікувати осіб, відповідальних за здійснення господарської операції та їх складання.

Відомості, зазначені у вказаних товарно-транспортних накладних відповідають умовам укладеного договору від 31.03.2015 № 310315 на придбання компоненту палива моторного альтернативного.

Як вже зазначалось, допитаний в якості свідка головний державний ревізор-інспектор відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту ДПІ в Обухівському районі ОСОБА_5, який здійснював перевірку позивача, пояснив суду, що ним не було складено Акт про відмову позивача надати до перевірки документи у відповідності до пункту 85.6 статті 85 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що висновки Акта перевірки про відсутність товарно-транспортних накладних не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, у зв'язку з чим відповідач неправомірно збільшив позивачу податкове зобов'язання з податку на додану вартість за господарськими операціями з ДП «Івашківський спиртзавод».

Стосовно висновків податкового органу про заниження ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» податкових зобов'язань з податку на додану вартість на загальну суму 149661101 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до змісту листа ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області від 11.08.2015 № 2448/10/10-16/2201 «Про проведення інвентаризації» в ході проведення позапланової виїзної перевірки позивача за період з 21.12.2012 по 30.06.2015 у відповідача виникла необхідність у проведенні інвентаризації основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, коштів.

Посилаючись на підпункт 20.1.5 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України відповідач вимагав 12.08.2015 провести інвентаризацію основних фондів, товарно-матеріальних цінностей та зняття залишків ТМЦ, а також залучити до проведення інвентаризації працівників ДПІ в Обухівському районі, яким дати можливість провести відбір зразків сировини та готової продукції (а.с. 103 Том 1).

Листом від 13.08.2015 № 13.08/15-в ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» повідомило ДПІ в Обухівському районі, що відмовляє у проведенні інвентаризації активів (а.с. 104-105 Том 1).

Зі змісту Акта перевірки вбачається, що під час перевірки, контролюючим органом було встановлено, що станом на 30.06.2015 на балансі ТОВ «Парком Транс» згідно наданих бухгалтерських документів рахуються залишки паливо-мастильних матеріалів та компонентів для виробництва палива моторного альтернативного в кількості 149983 тони на загальну суму 748305505,70 грн.

Крім того, в Акті перевірки зазначено, що директор ТОВ «Парком Транс» надав пояснення, що інвентаризація на підприємстві не проводилась, у зв'язку з чим акти інвентаризації не можуть бути надані до перевірки.

У зв'язку з тим, що дані бухгалтерського обліку щодо наявних залишків паливо-мастильних матеріалів та компонентів для виробництва палива моторного альтернативного не підтверджено під час проведення перевірки, у зв'язку з відмовою у проведенні інвентаризації та враховуючи зазначені факти (відсутність первинних документів, що підтверджують транспортування та зберігання ПММ), відповідач дійшов висновку про відсутність зазначених ПММ та як наслідок про заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість на загальну суму 149661101 грн.

З даного приводу, представником позивача були надані пояснення, що відмовляючи у проведенні інвентаризації ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» виходило з того, що запит про проведення інвентаризації від 11.08.2015 № 2448/10/10-16/2201, вручений представнику ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» 12.08.2015 о 17 год. 40 хв., в той же час, інвентаризація повинна була відбутись 12.08.2015, що само по собі унеможливило проведення інвентаризації у визначений в листі день.

Крім того, представник позивача зазначив, що у вказаному запиті податковий орган вимагав провести інвентаризацію станом на 12.08.2015, в той час коли позапланова документальна перевірка ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» проводилась за період з 21.12.2012 по 30.06.2015, який не охоплює ані липень 2015 року, ані серпень 2015 року, в межах якого вимагалася інвентаризація.

Також представник позивача заперечував проти того, що директор ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» надав пояснення про те, що інвентаризація не проводилась, у зв'язку з чим акти інвентаризації не можуть бути надані до перевірки та просив суд витребувати від відповідача докази надання таких пояснень.

На спростування тверджень контролюючого органу про не проведення інвентаризації, представником позивача було надано Акт інвентаризації від 30.06.2015 (а.с. 79-82 Том 1).

Надаючи правову оцінку вказаним відносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 75.2.1 ппункту 75.2 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Як вбачається зі змісту, зазначеної статті Податкового кодексу України вона не передбачає права контролюючого органу направляти платнику податків вимоги щодо проведення інвентаризації в межах документальної перевірки.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до підпункту 20.1.5 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України на який контролюючий орган посилається в Листі «Про проведення інвентаризації» контролюючі органи мають право: отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України "Про банки і банківську діяльність" та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб'єктів господарювання.

В той же час, відповідач, помилково посилаючись на зазначений пункт статті 20 Податкового кодексу України хотів провести інвентаризацію основних фондів, товарно-матеріальних цінностей та зняття залишків ТМЦ та залучити до проведення перевірки інвентаризації працівників ДПІ в Обухівському районі, яким надати можливість провести відбір зразків сировини та готової продукції.

Згідно з положеннями пункту 5 Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879, інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов'язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка, при цьому забезпечується: виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобов'язань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів; установлення лишку або нестачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності з даними бухгалтерського обліку; виявлення активів, які частково втратили свою первісну якість та споживчу властивість, застарілих, а також матеріальних та нематеріальних активів, що не використовуються, невикористаних сум забезпечення; виявлення активів і зобов'язань, які не відповідають критеріям визнання.

Тобто, основною метою інвентаризації є підтвердження фактичної наявності та/або виявлення відсутності основних засобів та товарно-матеріальних цінностей з подальшим повним їх відображенням в бухгалтерському обліку саме на момент проведення інвентаризації і жодним чином не може бути проведена за будь-який попередній період.

Ані представник відповідача, ані допитаний в якості свідка головний державний ревізор-інспектор ОСОБА_5, який здійснював перевірку позивача, не зміг пояснити суду на підставі якої норми Закону позивач мав обов'язок допустити працівників відповідача до проведення інвентаризації та дозволити провести відбір зразків сировини та готової продукції.

Стосовно нібито наданих пояснень директором ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» на які посилається податковий орган в Акті перевірки, відносно того, що інвентаризація на підприємстві не проводиться, свідок зазначив, що такі пояснення директор надав в усній формі та не зміг пояснити суду, чому такі пояснення не були відібрані у письмовій формі.

Отже, судом встановлено, що пояснень у письмовій формі не існує, а тому висновки податкового органу, викладені в Акті перевірки відносно того, що інвентаризація на підприємстві позивача не проводилась не відповідають дійності.

Крім того, надаючи пояснення свідок не зміг пояснити суду із вказанням на конкретні документи бухгалтерського обліку як саме ним було обчислено фактичні залишки паливо-мастильних матеріалів та компонентів для виробництва палива моторного альтернативного саме у кількості 149983 тони з урахуванням тієї обставини, що як було зазначено в Акті перевірки, інвентаризація на підприємстві не проводилась.

Аналізуючи наведені норми діючого законодавства України та обставини справи, суд дійшов висновку, що позивач правомірно відмовив контролюючому органу у проведенні інвентаризації, а податковим органом необґрунтовано та неправомірно зроблено висновки, про наявність залишків паливо-мастильних матеріалів та компонентів для виробництва палива моторного альтернативного в кількості 149983 тони на загальну суму 748305 505,70 грн. (про реалізацію вказаних ТММ) та заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість на загальну суму 149661101 грн.

Стосовно висновків Акта перевірки про порушення позивачем підпункту 212.1.1 пункту 212.1 статті 212, статі 213, статті 216 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено акцизний податок на суму 313380 429 грн. (за оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням № /448 на суму 308493126 грн. за податковим зобовязанням), та пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 62 676 085 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 212.1.1 пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України платниками акцизного податку є особа, яка виробляє підакцизні товари (продукцію) на митній території України, у тому числі з давальницької сировини.

Пунктом 215.1 статті 215 Податкового кодексу України передбачено, що до підакцизних товарів належать, зокрема, нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне.

Згідно з підпунктом 213.1.1 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є операції з реалізації вироблених в Україні підакцизних товарів (продукції).

У розумінні підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України під реалізацією підакцизних товарів (продукції) розуміються будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Так, висновки контролюючого органу про заниження позивачем акцизного податку та податку на додану вартість у вказаній частині зводиться до відсутності документального підтвердження реальності господарських операцій позивача з ТОВ "Укртрансоіл-2009" з поставки позивачеві паливо-мастильних матеріалів відповідно до умов договору комісії від 31.10.2014 № 31-К, у зв'язку з чим контролюючий орган дійшов висновку, що реалізовані позивачем у період з листопада по червень 2015 року у рамках договору комісії паливо-мастильні матеріали були вироблені безпосередньо позивачем та не оподатковані акцизним податком у порядку, встановленому розділом VI (Акцизний податок) Податкового кодексу України.

В той же час, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердив, що обставин наявності саме у позивача технологічної можливості, виробничого обладнання, кваліфікованого персоналу та сировини для виробництва бензину, дизельного палива та скрапленого газу у ході перевірки не встановлювалися, а висновки про виробництво позивачем паливно-мастильних матеріалів та скрапленого газу зроблені виключно на підставі висновків актів перевірок ТОВ "Укртрансоіл-2009" від 18.05.2015 № 1052/10-16-22-02/38274072 та від 12.08.2015 № 1628/10-16-22-02/38274072.

При цьому, представник позивача категорично заперечував ту обставину що ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» є виробником бензину, дизельного палива та скрапленого газу, а тому такі висновки відповідача є безпідставними.

У ході судового розгляду справи судом були досліджені та оцінені надані позивачем первинні документи по взаємовідносинам з ТОВ "Укртрансоіл-2009", на підставі чого суд дійшов висновку, що господарські операції, спрямовані на виконання договору комісії від 31.10.2014 № 31-К, дійсно відбулися; перевіривши фактичний рух товарів в процесі здійснення господарських операцій, суд дійшов висновку, що факт постачання ТОВ "Укртрансоіл-2009" паливо - мастильних матеріалів позивачеві підтверджується документально.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду будь-яких належних доказів, які покладено в основу висновків Акта перевірки на підтвердження відсутності факту реальності господарських операцій між ТОВ "Укртрансоіл-2009" та ТОВ "Парком Транс".

Таким чином, в основу збільшення позивачу грошових зобов'язань з акцизного податку відповідачем було протиправно покладено висновки Актів перевірок його контрагента без фактичного встановлення порушень податкового законодавства самим позивачем.

Суд зазначає, що податкові повідомлення - рішення, на підставі яких визначаються податкові зобов'язання платника податків, приймаються контролюючим органом за результатами безпосередньої оцінки фінансово-господарських документів, активів та інших обставин господарської діяльності особи, з дотриманням визначеної законом процедури, висновки податкового органу не можуть ґрунтуватися на неперевірених припущеннях чи суб'єктивних думках посадових осіб, інформації з АІС "Податковий блок", а повинні доказуватись як факт і підтверджуватись документально.

З дослідженого у судовому засіданні Акта перевірки вбачається, що посадові особи контролюючого органу обставин фактичної поставки товарів не перевіряли, безпосереднього аналізу фінансово-господарських документів не робили.

Під час розгляду справи відповідачем не надано жодних доказів того, що товари, які були поставлені позивачеві на виконання умов договору комісії були виготовлені позивачем самостійно або обліковувались на складі позивача до відображення у бухгалтерському обліку спірних господарських операцій, чи були придбані у інших суб'єктів господарювання.

Вищий адміністративний суд України у своєму листі від 02.06.2011 № 742/11/13-11 "Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України" наголосив, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Крім того, судом було встановлено, що висновки Актів перевірок ТОВ "Укртрансоіл-2009" від 18.05.2015 № 1052/10-16-22-02/38274072 та від 12.08.2015 № 1628/10-16-22-02/38274072 не можуть бути доказами безтоварності взаємовідносин позивача з ТОВ "Укртрансоіл-2009", оскільки за результатами перевірок не приймались податкові повідомлення - рішення (абзац 5 пункт 86.7 статті 86 Податкового кодексу України).

Отже, висновки відповідача про порушення позивачем підпункту 212.1.1 пункту 212.1 статті 212, статі 213, статті 216 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено акцизний податок на суму 313380 429 грн. (за оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням № /448 на суму 308493126 грн. за податковим зобовязанням), та пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 62676 085 грн., є необґрунтованими.

Пунктом 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Відповідно до положень частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до положень частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Позивач у позові просить скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

З метою повного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати оспорювані податкові повідомлення-рішення протиправними і скасувати.

Беручи до уваги відсутність доказів і недоведеність відповідачем тих обставин, які стали підставою для збільшення позивачу грошових зобов'язань, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС в Київській області від 16.03.2016 № /447 та № /448, є протиправними і підлягають скасуванню.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, доказів, які б спростовували доводи позивача, не надав.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 про відкриття провадження в адміністративній справі та призначення справи до судового розгляду судом було відстрочено сплату судового збору за подання адміністративного позову до ухвалення судового рішення в адміністративній справі № 810/1246/16.

Відповідно до частини 2 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

За подання даного адміністративного позову до суду позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 18672803,22 грн.

Беручи до уваги, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, тягар оплати судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 18672803,22 грн. слід покласти на Києво-Святошинську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області за рахунок її бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.03.2016 № /447.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.03.2016 № /448.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Києво - Святошинської ОДПІ Головного управління ДФС в Київській області (ідентифікаційний код 39471029, місцезнаходження: 08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Ломоносова, 34) судовий збір у сумі 18 672 803,22 грн. (вісімнадцять мільйонів шістсот сімдесят дві тисячі вісімсот три грн. 22 коп.) до спеціального фонду Державного бюджету України за реквізитами: отримувач коштів: Київський окружний адміністративний суд; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській обл. м. Київ; код банку отримувача (МФО):821018; рахунок отримувача: 4001; код класифікації доходів бюджету: 22030001.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 24 липня 2017 р.