Справа № 804/9208/16
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2017 рокусправа № 804/9208/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Лукманової О.М. Кругового О.О.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2017 р. у справі за адміністративним позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпро ГУ ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішень

В С Т А Н О В И В:

29.12.2016 р. Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпро ГУ ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішень, де посилаючись на те, що відповідачем проведено планову виїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2015 р., за результатами даної перевірки складено акт № 2094/1302/НОМЕР_1 від 29.11.2016 р.

На підставі акту прийнято податкове повідомлення рішення від 29.08.2016 р. № НОМЕР_2, рішення № НОМЕР_3 та вимогу № Ф НОМЕР_4 від 29.08.2016 р.

Оскільки висновки, наведені в акті перевірки вважають хибними та безпідставними, просив визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення від 29.08.2016 р. № НОМЕР_2, рішення № НОМЕР_3 та вимогу № Ф НОМЕР_4 від 29.08.2016 р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2017 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2017 р., прийняти нову постанову, де задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача просив суд задовольнити апеляційну скаргу, представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що фактичною підставою для прийняття спірного податкового повідомлення - рішення, вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій, слугував висновок контролюючого органу, викладений в акті № 2094/1302/НОМЕР_1 від 29.11.2016 р. планової виїзної документальної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2015 р., за результатами даної перевірки складено акт № 2094/1302/НОМЕР_1 від 29.11.2016 р.

За результатами документальної перевірки встановлено порушення:

-1. п.44.1 ст. 44, п. 177.2, п.177.4 ст. 177 ПКУ, в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності всього на суму 7 097 158,64 грн по наступним податковим періодам:

-2014 рік 1 265 344,60 грн; 2015 р. 5 831 814,04 грн;

-2.п.п.2) п.1,п.3 ст. 7 розділу 111 «Порядку нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску. Розмір єдиного внеску» ЗУ № 2464, в результаті чого занижено єдиний внесок на загальну суму 41 415,76, в т.ч.:

-2014 р. на 95,64 грн; 2015 р. 41 320,12 грн;

3.п. 44.1, п.44.3 ст. 44 Податкового кодексу України в частині ненаданих первинних бухгалтерських документів для перевірки.

На підставі акту перевірки 29.08.2016 р. відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення № НОМЕР_2 про заниження податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в сумі 7 118199,70 грн в т.ч. за 2014 р. 1 265344,60 грн, за 2015 р. 5 831814,04 грн; вимога про сплату боргу (недоїмки) від 29.08.2016 р. № Ф - НОМЕР_4 - про заниження єдиного внеску в сумі 41 415,76 грн, в т. ч. за 2014 р. 95,64 грн, за 2015 р. 31 415,76 грн та рішення № НОМЕР_3 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 29.08.2016 р., чим застосовано штрафні санкції в розмірі 4141,58 грн.

Як вбачається з акту перевірки, згідно з реєстраційними даними видами господарської діяльності субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 визначено: оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; неспеціалізованою оптовою торгівлею та технічним обслуговуванням і ремонтом автотранспортних засобів. Перевіркою встановлено, що фактично за даними первинних документів, даних обліку в період з 01.01.2014 р. по 31.12.2015 р. ФОП ОСОБА_1 здійснював оптову торгівлю олією соєвою, жмихом та шротом соняшниковим.

За даними декларацій про доходи за 2014 та 2015 роки ОСОБА_1 не мав відємного значення чистого річного доходу.

В періоді, що перевірявся ФОП ОСОБА_1 не заявляв до відшкодування з бюджету податок на додану вартість.

З матеріалів справи слідує той факт, що в ході обшуку у позивача були вилучені оригінали фінансово господарської діяльності.

Як слідує з акту перевірки, що в ході проведення планової документальної перевірки 21.03.2016 р. ФОП ОСОБА_1 разом з копією ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2015 р. щодо надання слідчому з ОВС 3-го відділу кримінальних розслідувань СУФР МГУ ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_2 дозволу на проведення обшуку та протокол обшуку від 09.06.2015 р., проведеного старшим слідчим з ОВС 3-го відділу кримінальних розслідувань СУФР МГУ ДФС ЦО з ОВП, підполковником міліції ОСОБА_3, в ході чого вилучені оригінали первинних документів ФОП ОСОБА_1, без визначення періоду.

Також встановлено, що, керуючись п. 85.9 ст. 85 ПК України перевіряючі звернулися до ОВС 3-го ВКР СУ ФР МГУ ДФС ЦО з обслуговування великих платників з проханням надати для перевірки копії первинних документі ФОП ОСОБА_1 по взаємовідносинам з вище переліченими підприємствами за період з 01.01.2014 р. по 09.06.2015 р. або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Згідно акту перевірки, в ході ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в приміщенні відділу кримінальних розслідувань встановлено в наявності вибіркові документи ФОП ОСОБА_1 за окремі періоди та з окремими покупцями та постачальниками, однак, в акті перевірки не зазначено, які, саме, перевірялися первинні документи господарської діяльності ФОП ОСОБА_1, чому вибірково, адже це була планова документальна перевірка, та не вказано - вибірково проводилася перевірка в перевіряємому періоді, чи вибірково по контрагентам. Також в акті не зазначено, за якими характеристиками відбиралися первинні документи на перевірку.

Таким чином, з акту перевірки слідує, що ознайомлюючись з вибірковими документами ФОП ОСОБА_1 за окремі періоди та з окремими покупцями і постачальниками, відповідач, не зазначаючи, які, саме, перевірялися документи, чому вибірково, а не всі документи господарської діяльності ФОП ОСОБА_1, робить висновок про часткове документальне підтвердження складу витрат по декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік тільки на суму 3 066 654,41 грн та за 2015 рік на суму 7 081 670,90 грн.

Перевіркою також встановлено, що до ДПІ надійшли листи разом з вироками Кіровського районного суду м. Дніпропетровська відносно:

- ОСОБА_4, 12.10.2015 р. визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 205 КК України, який в період з 09.07.2014 р. по 12.01.2015 р. значився засновником і директором ТОВ «Дорта», в подальшому ТОВ «Кампер Трейд»;

- ОСОБА_5, 24.02.2016 р. визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 205 КК України, який в період з 03.10.2014 р. по червень 2015 р. значився директором ПП «ОСОБА_3 Ікс»;

- ОСОБА_6, 12.10.2015 р. визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 205 КК України, який значився засновником та директором ТОВ «Амерта Сістем»;

- ОСОБА_7, 21.09.2015 р. визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 205 КК України, який значився засновником та директором ТОВ«Фірма Ларнака»;

- ОСОБА_8, 21.09.2015 р. визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 205 КК України, який значився засновником та директором ТОВ «Кромпа - Трейд».

З матеріалів справи вбачається, що 16.04.2015 р. між позивачем, як одержувачем та ТОВ «ОСОБА_3 ОСОБА_9» в особі директора ОСОБА_6, як кредитором укладено договір про надання зворотної фінансової допомоги № 15-04/2, де кредитор зобовязався надати одержувачу зворотну безпроцентну фінансову допомогу в розмірі 3100 000,00 грн на строк до 31.12.2016 р.

Перевіркою встановлено, що 17.04.2015 р. на виконання даного договору на розрахунковий рахунок позивача від ТОВ «Амерта Сістем» надійшло 750 000,00 грн, 28.04.2015 р. 906 000,00 грн, 03.06.2015 р. 1 360 000,00 грн, а всього 3 016 000,00 грн.

Також встановлено, що 25.09.2015 р. позивач згідно листа ТОВ «Амерта Сістем» від 25.09.2015 р., де зазначено, що в погашення заборгованості по договору про надання зворотної фінансової Допомоги № 15-04/2 від 16.04.2015 р. в розмірі 1 000 000,00 грн, кошти необхідно перерахувати на рахунок ТОВ «Фірма Геленіум», перерахував кошти ТОВ«Фірма Геленіум» та 20.10.2015 р. 2 000 000,00 грн перерахував ТОВ «Компанія Аквілер», з призначенням платежу грошові кошти згідно дог. № 15-04/2 від 16.04.2015 р. за товар (с/п, без ПДВ).

Також перевіркою встановлено, що 15.04.2015 р. між позивачем, як одержувачем та ТОВ «Фірма Ларнака» в особі директора ОСОБА_7, як кредитором укладено договір про надання зворотної фінансової допомоги № 2, де кредитор зобовязався надати одержувачу зворотну безпроцентну фінансову допомогу в розмірі 950 000,00 грн на строк до 31.12.2016 р.

15.04.2015 р. на виконання даного договору на розрахунковий рахунок позивача від ТОВ «Фірма Ларнака » надійшло 950 000,00 грн, 28.04.2015 р. 906 000,00 грн, 03.06.2015 р. 1 360 000,00 грн, а всього 3 016 000,00 горн.

Також встановлено, що 02.11.2015 р. позивач згідно листа ТОВ «Фірма Ларнака » від 02.11.2015 р., де зазначено, що в погашення заборгованості по договору про надання зворотної фінансової Допомоги № 2 від 15.04.2015 р. в розмірі 950 000,00 грн, кошти необхідно перерахувати на рахунок ТОВ «Компанія Аквілер», перерахував кошти ТОВ «Компанія Аквілер».

Крім того, перевіркою встановлено, що 22.04.2015 р. між позивачем, як одержувачем та ТОВ «Кромпа - Трейда» в особі директора ОСОБА_8, як кредитором укладено договір про надання зворотної фінансової допомоги № 012204, де кредитор зобовязався надати одержувачу зворотну безпроцентну фінансову допомогу в розмірі 3 400 000,00 грн на строк до 31.12.2016 р.

22.04.2015 р. на виконання даного договору на розрахунковий рахунок позивача від ТОВ «Кромпа - Трейд» надійшло 455 000,00 грн, 23.04.2015 р. 1 350 000,00 грн, 24.04.2015 р. 688 000,00 грн, 27.04.2015 р. 900 000,00 грн, а всього 3 393 000,00 грн.

Також встановлено, що 29.10.2015 р. та 30.10.2015 р., позивач згідно листа ТОВ «Кромпа - Трейд» від 29.10.2015 р., де зазначено, що в погашення заборгованості по договору про надання зворотної фінансової Допомоги № 012204 від 22.04.2015 р. в розмірі 3 393 000,00 грн, кошти необхідно перерахувати на рахунок ТОВ «Компанія Аквілер», перерахував кошти в сумі 2 500 000,00 грн ТОВ «Компанія Аквілер».

14.04.2015 р. між позивачем, як одержувачем та ТОВ «Кортен - Трейд» в особі директора ОСОБА_10, як кредитором укладено договір про надання зворотної фінансової допомоги № 12, де кредитор зобовязався надати одержувачу зворотну безпроцентну фінансову допомогу в розмірі 450 000,00 грн на строк до 31.12.2016 р.

14.04.2015 р. на виконання даного договору на розрахунковий рахунок позивача від ТОВ «Кортен - Трейд» надійшло 450 000,00 грн.

Також встановлено, що 30.10.2015 р., позивач згідно листа ТОВ «Кортен - Трейд» від 29.10.2015 р., де зазначено, що в погашення заборгованості по договору про надання зворотної фінансової Допомоги № 12 від 14.04.2015 р. в розмірі 450 000,00 грн, кошти необхідно перерахувати на рахунок ТОВ «Компанія Аквілер», перерахував кошти в сумі 449 000,00 грн ТОВ «Компанія Аквілер».

13.08.2015 р. між позивачем, як одержувачем та ТОВ «Компанія Аквілер» в особі директора ОСОБА_10, як кредитором укладено договір про надання зворотної фінансової допомоги б/н, де кредитор зобовязався надати одержувачу зворотну безпроцентну фінансову допомогу в розмірі 300 000,00 грн на строк до 31.12.2016 р.

30.08.2015 р. на виконання даного договору на розрахунковий рахунок позивача від ТОВ «Компанія Аквілер» надійшло 300 000,00 грн.

Також встановлено, що 06.11.2015 р. на рахунок позивача від ТОВ «Гранд Тауерз» надійшло 650 000,00 грн з призначенням платежу «За товар по договору № 0511/1 від 05.11.2015 р. без ПДВ.

06.11.2015 р., позивач згідно листа ТОВ «Гранд Тауерз» від 06.11.2015 р., де зазначено, що помилково надіслані кошти в розмірі 650 000,00 грн необхідно перерахувати на рахунок ТОВ «Компанія Аквілер», перераховує дану суму ТОВ «Компанія Аквілер».

Статтею 512 ЦК України передбачено, що «1. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);».

Як вбачається з матеріалів справи, як на час укладання договорів так і на час перевірки, контрагенти були платниками ПДВ згідно чинного законодавства, належним чином зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, а на час розгляду справи в суді, жоден з контрагентів, на які вказується відповідачем, як фіктивні, не має стану припинення юридичної особи та невизнання недійсними їх установчих документів.

Також суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено, що діяльність субєкта господарювання з ознаками фіктивності не породжує будь яких наслідків його діяльності, а всі вчинені від імені такого субєкта юридичні дії є нікчемними, та про що зазначається і у постанові ВАС України від 25.01.20126 р. по справі № К/9991/72726/12.

Крім того, відповідно банківських документів, встановлено, що на виконання договорів про надання зворотної фінансової допомоги, позивач отримував грошові суми, які, також згідно з вищевикладеними договорами, в межах строку дії договорів, перераховував на рахунки контрагентів, чи осіб, зазначених в листах.

Як вбачається з акту перевірки, відповідачем не наведено обєктивних доводів наявності в діях позивача ознак неправомірності, не надано доказів узгодженості дій позивача з недобросовісними платниками податків з метою незаконного отримання податкової вигоди.

Крім того, судом встановлено, що при винесенні вироків щодо засновників контрагентів позивача, не досліджувалися господарські операції даних контрагентів з позивачем і відсутні висновки щодо даних господарських операцій.

Також з матеріалів справи слідує, що відповідач, зазначаючи в акті перевірки про те, що контрагенти при наявності невеликого статутного капіталу не мали можливості надавати позивачу поворотну фінансову допомогу, все ж таки встановив, що ФОП ОСОБА_1 дійсно отримував грошові кошти на розрахунковий рахунок, але від не встановлених осіб.

Відповідно акту перевірки, відповідач, вказуючи на той факт, що в перевіряє мий період на розрахунковий рахунок позивача зараховувалися значні суми коштів від ТОВ «ОСОБА_10 ОСОБА_9», ТОВ «Фірма Ларнака», ТОВ «Кромпа Трейд», ТОВ «Кортен Трейд», ТОВ «Компані аквілер», ТОВА «Гранд Тауерз», ТОВ «МБК БУД», ТОВ НПТ Компані», ТОВ «Європа Бізнес ЛТД», ТОВ Компанія Київторгсервіс», ТОВ «Таранінвест», зробив висновок про не реальність господарських операцій, однак, відповідачем не заперечується той факт, що, дійсно, на рахунок позивача надходили зазначені кошти, після чого позивач перераховував в такому ж розмірі через деякий час кошти і в платіжних документах зазначалося про те, що дані кошти перераховувалися в рахунок договору про поворотну фінансову допомогу.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем не доведено нереальність господарських операцій.

Статтею 177.1 Податкового кодексу України передбачено, що «177.1. Доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу. 177.2. Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця».

Відповідно ст.165 Податкового кодексу України встановлено, що «165.1. До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: …165.1.31. основна сума поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому, основна сума поворотної фінансової допомоги, що отримується платником податку;…».

Згідно ст.14 ПК України «14.1.257. фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. …Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення;…».

Як вбачається з матеріалів справи на час укладання договорів із позивачем, його контрагенти, а саме: ТОВ ОСОБА_9 (), ТОВ Фірма Ларнака (), ТОВ "Кромпа-Трейд" (), ТОВ Кортен Трейд (), ТОВ Компанія Аквілер (), ТОВ "Гранд Тауерз" (), ТОВ МБК-Буд (39188482), ТОВ "НПТ-Компані" (39219316), ТОВ "Європа Бізнес ЛТД" (39391698), ТОВ "Компанія Київторгсервіс" (39891880), ТОВ Таранінвест (39557624) були платниками ПДВ згідно чинного законодавства та належним чином зареєстрованими у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, тобто мали достатній об'єм правоздатності для укладення спірних угод.

Також з матеріалів справи слідує, що в звязку з отримання акту перевірки № 947/1302/НОМЕР_1 від 29.07.20126 р. «Про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2015 р.», позивач звертався до Дніпропетровського науково дослідного експертно криміналістичного центру з заявою про проведення експертного економічного дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку у звітності, де ставилися перед експертом питання: чи підтверджуються документально висновки за актом № 947/1302/НОМЕР_1 від 29.07.20126 р. в частині встановлених порушень з податку на доходи фізичних осіб та чи має місце недотримання ФОП ОСОБА_1 будь яких норм податкового законодавства при визначенні оподатковуваного доходу з податку на доходи фізичних осіб.

На дослідження надавалися: матеріали бухгалтерського обліку позивача, акт перевірки, журнали ордери по рахункам 6851 «Розрахунки з іншими кредиторами», 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями, 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками, 65 «Розрахунки за страхування», 66 «розрахунки за виплатами працівників за 2014 2015 роки; картки рахунки 631 по постачальникам та 6851 по контрагентам за 2014 2015 роки; договори про надання зворотної фінансової допомоги, договори про надання зворотної фінансової допомоги, договори про відступлення прав вимоги від первічних кредиторів; листи, повідомлення про відступлення прав вимоги на користь нових кредиторів; банківські виписки за період по рахунках в ПАТ КБ «Приватбанк» за період з 01.01.2014 р. по 21.12.2015 р. та в ПАТ «Ощадбанк» за період з 28.10.2015 р. по 31.12.2015 р.; акти виконаних ролбіт про надання послуг за 2014 2015 роки; реєстри отриманих та виданих податкових накладних за 2014 2015 роки; договори постановок, договір на переробку давальницької сировини; договір купівлі продажу, договори складського зберігання соняшника і накладні на придбання ТМЦ за 2014 2015 роки.

За результатами експертного економічного дослідження № 6/11.1/24 від 04.10.2016 р. частково підтверджуються висновки за актом 947/1302/НОМЕР_1 від 29.07.20126 р. в частині встановлених порушень донарахування податку на доходи фізичних осіб за 2014 2014 роки в сумі 81 422,99 грн, в тому числі: за 2014 р. підлягає зменшенню нарахований податок в сумі 39 720,18 грн; за 2015 р. підлягає донарахуванню сума податку на доходи фізичних осіб у розмірі 121 143,17 грн. За результатами експертного економічного дослідження встановлено, що за 2014 2015 роки сума податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає донарахуванню ФОП ОСОБА_1 становить 81 422, 99 грн.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини.

Окрім того, податковий орган в обґрунтування своєї позиції посилається на вироки судів, із висновками якого погодився і суд першої інстанції.

Однак, на думку суду апеляційної інстанції із висновками, викладеними в акті перевірки, щодо нереальності господарських операцій, що мали місце між позивачем та ТОВ «ОСОБА_9 ОСОБА_9», ТОВ «Фірма Ларнака», ТОВ «Кромпа Трейд», ТОВ «Кортен Трейд», ТОВ «Компані аквілер», ТОВА «Гранд Тауерз», ТОВ «МБК БУД», ТОВ НПТ Компані», ТОВ «Європа Бізнес ЛТД», ТОВ Компанія Київторгсервіс», ТОВ «Таранінвест», неможливо погодитись з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 72 КАС України встановлені підстави для звільнення від доказування. Зокрема, ч. 4 вказаної норми передбачено, що вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Тобто, для адміністративного суду преюдиційне значення має лише вирок суду у кримінальній справі, який містить доказову базу стосовно конкретних обставин в конкретних господарських відносинах, та лише в питаннях чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Вище наведеними вироками не надавалось оцінки господарським правовідносинам позивача між його контрагентами за перевіряємий період. Відтак, вироки не містять встановлених обставин, щодо питань чи мало місце діяння у вигляді порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами, та чи вчинене воно вказаною особою, які могли бути застосовані адміністративним судом в контексті ст. 72 КАС України.

У відповідності до ст. 69, 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки викладеним вище обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Згідно ст. 159 КАС України «1. Судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. 2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. 3. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні».

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене та той факт, що відповідачем, всупереч ст. 71 ч.2 КАС України, не доведено правомірність свого рішення, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, та вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями ст.ст. 198 ч.1 п.3, 202,205,206 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2017 р. - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.08.2016 року № НОМЕР_2, рішення від 29.08.2016 року № НОМЕР_3 та вимогу № Ф НОМЕР_4 від 29.08.2016 року ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпро.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня викладення повного тексту постанови.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: О.О. Круговий