Справа № 800/581/16
Суддя: Кривенда О.В.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Кривенди О.В.,
суддів:Гриціва М.І., Прокопенка О.Б.,
при секретарі судового засідання Ключник А.Ю.,

за участю: позивача ОСОБА_4,

представника Президента України - Мишковець О.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Президента України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовом до Президента України, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просила:

- визнати протиправними дії Президента України щодо виокремлення кандидатури ОСОБА_4 з переліку кандидатів, відносно яких Вищою радою юстиції (на сьогодні - Вища рада правосуддя; далі - ВРЮ) 23 вересня 2016 року були направлені матеріали Президенту України для підписання ним указу про призначення на посаду судді вперше строком на п'ять років;

- визнати протиправним невключення до Указу Президента України від 29 вересня 2016 року № 425/2016 «Про призначення та звільнення суддів» (далі - Указ № 425/2016) кандидата на посаду судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області Шевченко М.О.;

- зобов'язати відповідача відновити порушене право позивача шляхом видання Указу Президента України «Про внесення змін до Указу Президента України від 29 вересня 2016 року № 425/2016», яким доповнити цей Указ пунктом про призначення строком на п'ять років на посаду судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області Шевченко М.О.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що Президент України не наділений правом на власний розсуд приймати рішення призначати чи не призначати того чи іншого кандидата на посаду судді вперше. Тому його дії щодо виключення ОСОБА_4 з проекту Указу, підготовленого ВРЮ, свідчать про застосування Президентом України процедури, не передбаченої Законом України від 7 липня 2010 року № 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2453-VІ), що є незаконними, вибірковими та дискримінаційними діями щодо неї.

Суд установив, що 23 вересня 2016 року відповідно до рішення ВРЮ від 22 вересня 2016 року № 2837/0/15-16 Президенту України було внесено подання про призначення на посади суддів місцевих загальних судів, у тому числі ОСОБА_4 на посаду судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області, строком на п'ять років.

Указом № 425/2016 призначено суддів на посади у місцевих загальних судах строком на п'ять років, проте ОСОБА_4 на посаду судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області призначена не була.

Адміністрація Президента України листом від 25 жовтня 2016 року

№ 2-01/3080 повернула до ВРЮ матеріали щодо осіб, які не були призначені на посади суддів відповідно до подань ВРЮ, що надійшли до 30 вересня 2016 року, зокрема і матеріали щодо ОСОБА_4

Вищий адміністративний суд України постановою від 13 березня 2017 року відмовив ОСОБА_4 у задоволенні позову.

Ухвалюючи таке рішення, Вищий адміністративний суд України виходив із того, що Президент України до набрання чинності Законом України від 2 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (далі - Закон № 1401-VIII) та Законом України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» (далі -

Закон № 1402-VІІІ) був наділений повноваженнями щодо видання указів про призначення на посаду судді вперше на п'ять років на підставі подання ВРЮ протягом 30 днів з дня надходження такого подання. Після набрання чинності зазначеними законами (30 вересня 2016 року) Президент України такі повноваження втратив.

Беручи до уваги те, що Президент України не порушив встановленого законом 30-денного строку, протягом якого він мав видати відповідний указ, в його діях ознак протиправності немає.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, ОСОБА_4 звернулась із заявою про його перегляд Верховним Судом України з підстави, встановленої пунктом 4 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), у якій просить скасувати постанову Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2017 року та прийняти нове рішення - про задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача, представника Президента України, перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України вважає, що заява ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 128 Конституції України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) перше призначення на посаду професійного судді строком на п'ять років здійснюється Президентом України.

Статтею 74 Закону № 2453-VІ передбачено, що призначення на посаду судді здійснюється Президентом України на підставі та в межах подання ВРЮ, без перевірки додержання встановлених цим Законом вимог до кандидатів на посаду судді та порядку проведення добору кандидатів на посаду судді. Будь-які звернення щодо кандидата на посаду судді не перешкоджають його призначенню на посаду судді. Викладені в таких зверненнях факти можуть бути підставою для порушення Президентом України перед компетентними органами питання про проведення в установленому законом порядку перевірки цих фактів. Президент України видає указ про призначення судді не пізніше тридцяти днів із дня отримання відповідного подання ВРЮ.

2 червня 2016 року Верховна Рада України прийняла Закон № 1401-VIII, яким внесено зміни до Конституції України щодо правосуддя, та цього ж дня прийняла Закон № 1402-VIII. Зазначені закони набрали чинності 30 вересня 2016 року.

Цими законами запроваджено нові засади формування та механізми кадрового оновлення суддівського корпусу, зокрема, скасовано п'ятирічний термін призначення суддів та передбачено зайняття посад суддями лише безстроково.

Пунктом 29 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII передбачено, що кандидати на посаду судді, які були зараховані до резерву на заміщення вакантних посад суддів та включені до рейтингового списку, у разі якщо закінчення трирічного строку припало на період одного року до набрання чинності цим Законом, а також кандидати, щодо яких на день набрання чинності цим Законом внесені рекомендації Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, але яких не призначено на посаду судді, мають право взяти участь у доборі на посаду судді у порядку, встановленому цим Законом, без складання відбіркового іспиту та проходження спеціальної підготовки. Такі кандидати повторно складають кваліфікаційний іспит та беруть участь у конкурсі на зайняття посади судді відповідно до результатів такого іспиту.

Відповідно до абзацу другого пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1401-VIII матеріали та подання ВРЮ про призначення суддів строком на п'ять років, не розглянуті до дня набрання чинності цим Законом, повертаються до Вищої ради правосуддя для вирішення питання про призначення суддів на посади відповідно до Конституції України з урахуванням внесених цим Законом змін.

Оскільки, як установив суд, подання ВРЮ, зокрема про призначення ОСОБА_4 на посаду судді, надійшло до Адміністрації Президента України 23 вересня 2016 року, Президент України мав видати відповідний указ не пізніше тридцяти днів з дня надходження зазначеного подання. Проте 30 вересня 2016 року, тобто до спливу встановленого законом строку для видання указу, Президент України втратив повноваження щодо призначення суддів у порядку, який діяв раніше.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками Вищого адміністративного суду України про відсутність ознак протиправності в діях Президента України щодо виокремлення кандидатури ОСОБА_4 з переліку кандидатів на посади суддів, відносно яких ВРЮ було внесено відповідне подання, та невключення цього кандидата в проект указу про призначення суддів, позаяк Президент України не порушив встановленого законом строку для видання відповідного указу. Тому наведені у заяві позивача доводи у цій частині колегія суддів вважає безпідставними.

Не можна погодитись і з наведеними у заяві доводами про те, що Президент України, не видавши указ про призначення позивача на посаду судді, допустив щодо неї непрямі дискримінаційні дії, оскільки діяв вибірково, та порушив принцип рівності. Матеріали справи не містять доказів вчинення Президентом України таких дій, а твердження позивача про їх вчинення лише на підставі того, що стосовно інших кандидатів відповідний указ був виданий, є необґрунтованим.

Отже, колегія суддів вважає, що Вищий адміністративний суд України розглянув справу відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, а відтак підстав для скасування постановленого у цій справі судового рішення немає.

Ураховуючи наведене та керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», частиною шостою статті 1711 , статтями 241, 242, 244 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадку, встановленого пунктом 3 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Кривенда
Судді: М.І. Гриців
О.Б. Прокопенко