Справа № 299/2055/17
Суддя: Кашуба А. В.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________________
Справа № 299/2055/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.07.2017 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Кашуби А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Чернянчук К.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Чорба П.П.,

представника відповідача Пойдин А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови №89/2017 за справою про адміністративне правопорушення від 26.06.2017 року,

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову №89/2017 по справі про адміністративне правопорушення від 26.06.2017 року, винесену військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 ..

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26.06.2017 року військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_2 виніс постанову №89/2017 по справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, якою на позивача накладено штраф в сумі 510 гривень. В постанові вказано, що ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки та відправлення на дев`ятиденні збори, під час оповіщення його у Виноградівському РВК. Відповідно до ч. 1 ст.210-1 КУпАП адміністративна відповідальність за вказане правопорушення настає у випадку порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Згідно вимогам ч.2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Позивач зазначає, що всупереч вказаним вимогам в оспорюваній постанові невірно зазначено його по батькові, оскільки він ОСОБА_3 , а не ОСОБА_4 . Окрім того, він отримав повістку поштою 21.06.2017 року про необхідність з`явитись на 09-00 год. 21.06.2017 року. Про помилки він вказував провідному спеціалісту відділу управління Виноградівського РВК ОСОБА_5 та іншим посадовим особам, зазначивши, що повістка його не стосується, а стосується іншої особи, у якої по батькові « ОСОБА_4 ». Крім того, позивач наголошував на тому, що він, як працівник (складальник поїздів) на станції Королево ПАТ «Ужгородського відділення Львівської залізниці» підлягає застосуванню бронювання від залучення до проведення військово-мобілізаційних заходів. Ніяких відмов від отримання повістки для відправки на проходження зборів він не висловлював, а його обґрунтовані пояснення, відповідач та інші посадови особи РВК, знехтували, а провідний спеціаліст ОСОБА_5 нашвидкуруч заповнив бланк протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 №1336 від 21.06.2017 року та передав позивачу копію. В порушення вимог ст. 268 КУпАП, позивачу не були роз`яснені його процесуальні права, було відмовлено в фіксації пояснень в протоколі та категорично відмовлено в наданні детальних письмових пояснень на окремому аркуші. Також, всупереч ч.2 ст. 254 КУпАП, позивачу не було запропоновано підписати протокол. Належним чином не встановлено його особи, не вказано місця роботи, хоча він надавав копії документів.

Також зазначає, що справу у відношенні нього про адміністративне правопорушення розглянуто у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідач прийняв постанову про прийняття до адміністративної відповідальності без дотримання порядку розгляду адміністративних матеріалів, в порушення діючого законодавства, що позбавило позивача скористатись правами, передбаченими ст. ст. 256, 268 КУпАП.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити з підстав, викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, просив в задоволені такого відмовити з підстав викладених у письмових запереченнях.

В письмових запереченнях відповідач зазначає, що 29 червня 2017 року відповідно до Наказу начальника Генерального Штабу Збройних Сил України, Наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 22 травня 2017 року за №40, мали розпочатись навчальні збори резервістів Оперативного резерву другої черги, надалі ОР-2, до вищевказаного ОР-2 входять особи, які є непридатними за станом здоров`я та особи, які є придатними, призначені в команди та можуть бути призвані для проходження військової служби у випадку оголошення мобілізації. План призову військовозобов`язаних ОР-2 на військові збори, які проводились на військовому полігоні в АДРЕСА_1 складав 45 військовозобов`язаних ОР-2 2-ї черги. Виноградівським РВК проводилась робота по оповіщенню військовозобов`язаних та виклику їх у військкомат, проведення з ними 27 червня 2017 року інструктажу по техніці безпеки та відправки їх 29 червня 2017 року на військовий полігон в с. Оріховці Ужгородського району. 21 червня 2017 року у приміщенні Виноградівського РВК військовозобов`язаному ОСОБА_1 , провідним спеціалістом відділення управління, юристом Виноградівського РВК було зроблено спробу вручити повістку із вимогою прибути у військкомат на 27 червня 2017 року на інструктаж, та 29 червня 2017 року прибути у Виноградівський РВК для відправки на військовий полігон. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 , знаходиться в ОР-2-ї черги та отримав мобілізаційне розпорядження, про яке розписався та був з ним ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис, за висновком військово-лікарської комісії є придатним. Під час оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 , останній категорично відмовився отримувати повістку та відправлятись на збори, законних причин про відстрочку від призову на збори він не має, ніяких обґрунтованих причин своєї відмови назвати не міг. Провідним спеціалістом відділення управління, юристом Виноградівського РВК ОСОБА_5 , військовозобов`язаний ОСОБА_1 , був повідомлений про адміністративну відповідальність за ухилення від проходження навчальних зборів, але він і надалі категорично відмовлявся отримувати повістку. На підставі його відмови було складено «Акт встановлення причин не оповіщення», зазначено анкетні дані військовозобов`язаного та вказано причину по якій його не вдалося оповістити». Відразу в той день, 21 червня 2017 року, на підставі вище вказаного акта на військовозобов`язаного ОСОБА_1 , було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення частини 3 статті 17 Закону України «Про оборону України», яка передбачає права та обов`язки громадян у сфері оборони, а саме громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства». Військовозобов`язаний ОСОБА_1 не є військовослужбовцем та не проходить військову службу, а знаходиться у військовому резерві (в запасі), під час вручення йому повістки категорично відмовився виконувати військовий обов`язок, який полягав у проходженні навчальних зборів. Щодо неправильності зазначення по батькові посилається на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, вони не мали в наявності паспортних даних, копії паспорта військовозобов`язаного ОСОБА_1 , в якому він зазначений « ОСОБА_3 », протокол складався на підставі Облікової Картки, яка знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якій зазначається військово-облікова спеціальність та інші відомості необхідні для ведення військового обліку військовозобов`язаного ОСОБА_1 , та в якій він зазначений як ОСОБА_1 . З приводу пояснень військовозобов`язаного ОСОБА_1 щодо того, що він є працівником на станції Королево ПАТ «Ужгородського відділення Львівської залізниці» та підлягає бронюванню, повідомляє, що на сьогоднішній день останній не є заброньованим, навіть у випадку броні, військовозобов`язані звільняються тільки виключно від призову по мобілізації, але ніяк не від проходження навчальних зборів.

Заслухавши думку сторін, вивчивши їх пояснення та дослідивши надані ними письмові докази, суд вважає необхідним позов задовольнити частково з таких підстав.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори і фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (в тому числі актів індивідуальної дії).

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988р. «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» (зі змін. та доп.), орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 21 червня 2017 року провідним спеціалістом відділу управління Виноградівського районного військового комісаріату Пойдин А.А. складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_2 . Суть порушення полягає в тому, що ОСОБА_1 відмовився отримувати повістку та відправлятись на десятиденні збори, під час оповіщення його у Виноградівському РВК, чим порушив ч.3 ст. 17 ЗУ «Про оборону України» (а.с.8).

26 червня 2017 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №89/2017 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень (а.с.7).

Так, з огляду на зміст ч.1 ст. 210-1 КУпАП адміністративна відповідальність за вказане правопорушення настає у випадку порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Таким чином, для притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, правильної кваліфікації дій необхідним є зазначення у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності норму законодавства, яку було порушено особою, яка притягується до даного виду відповідальності, що вказує про те, що ст. 210-1 КУпАП є бланкетною нормою.

Як вбачається з оспорюваної постанови, остання містить посилання на порушення ОСОБА_1 вимог ч.3 ст. 17 Закону України «Про оборону України», а саме громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.

Прийняттю постанови №89/2017 передувало складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 210-1 КУпАП від 21 червня 2017 року. У п. 1 Протоколу зазначено, що прізвище ім`я по батькові правопорушника « ОСОБА_1 ». В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу.

Відповідно до вимог ст. 235 КУпАП, військові комісари розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накладати адміністративні стягнення, передбачені статтями 210,210-1, 211-211-6 КУпАП.

Згідно ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час та місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові документи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За приписами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку дотримано не було.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.254 КУпАП України, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 210-1 КУпАП, за якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, передбачено відповідальність громадян та посадових осіб за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Дана стаття містить дві частини.

Системно оцінивши подані суду докази на предмет відповідності їх законодавству, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та приймаючи оскаржувану постанову за ч. ст. 210-1 КУпАП, відповідачем порушено приписи ст.ст. 278, 280 КУпАП, оскільки не було перевірено, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, характеризуючі матеріали на особу.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення від 21 червня 2017 року відносно ОСОБА_1 , в порушення приписів ст. 256 КУпАП, не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, час, а також його суть, що є обов`язковими ознаками об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення. Відомості про особу зазначено неправильно, а саме по батькові правопорушника в протоколі значиться як « ОСОБА_3 ».

При цьому, відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області 13 січня 1998 року (а.с.4-5), військового квитка серії НОМЕР_2 виданого Виноградівським районним військовим комісаріатом Закарпатської області 11 жовтня 1985 року (а.с.6), посвідчення серії НОМЕР_3 виданого Державною адміністрацією Залізничного транспорту України Львівської залізниці 22 червня 2017 року (а.с.9) позивач значиться як « ОСОБА_1 ».

Встановивши наявність зазначених недоліків протоколу від 21 червня 2017 року, уповноваженій особі слід було повернути протокол для належного оформлення відповідно до вимог КУпАП. Однак військовий комісар на суттєві недоліки протоколу уваги не звернув.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа,яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У порушення вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення відносно позивача була розглянута за його відсутності, хоча він з`явився на вказаний час та дату до Виноградівського районного військового комісаріату і клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Отже, суд приходить до висновку, що притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності постановою №89/2017 від 26 червня 2017 року відбулося із порушенням процедури, встановленої законом, що призвело до порушення його процесуальних прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та це є достатньою підставою для визнання дій посадової особи, що вирішувала питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, неправомірними, а постанову протиправною.

Тому, враховуючи вищевикладені обставини та порушення, допущенні відповідачем при винесенні постанови, суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про безпідставність винесеної відносно нього постанови, накладення адміністративного стягнення та необхідність її скасування.

Так, відповідно до п.1 ч.2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

В задоволенні вимог позивача про закриття провадження по справі слід відмовити, оскільки виходячи з п. 3 ч.3 ст.17 КАС України, який передбачає, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень, суд переглядаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, в порядку КАС України, не вправі скасовуючи постанову закривати провадження по справі, зокрема у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.6, 11, 12, 69-71, 86, 112, 136, 158-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ч.1 ст.210-1, ст.ст. 251, 254, 258, 288, 289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови №89/2017 за справою про адміністративне правопорушення від 26.06.2017 року за відсутності події адміністративного правопорушення - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №89/2017 від 26 червня 2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з Виноградівського районного військового комісаріату на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету 640 гривень 00 копійок судового збору.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання до Львівського апеляційного адміністративного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії

Суддя А. В. Кашуба