Справа № 355/632/17
Суддя: Литвиненко О. Л.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 355/632/17
Провадження № 2-а/355/32/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Литвиненко О.Л.

секретаря Лунгул Т.А.

за участю представника позивачки ОСОБА_1

за участю представника відповідача Гранька Т.Г.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Баришівка Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання рішення суб'єкта владних повноважень протиправним та зобов'язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що позивачка як працівник охорони здоров'я, відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» маю право на призначення пенсії за вислугою років. З 01.09.1980 року по 31.08.1982 року ОСОБА_3 працювала на посаді лаборанта лабораторії біохімії ендокринних захворювань Харківського науково-дослідного інституту ендокринології та хімії гормонів. В період з 01.09.1982 по 25.06.1987 - навчалась в Харківському державному фармацевтичному інституті, а в подальшому працювала на наступних посадах: з 03.08.1987 року по 31.03.1998 року - старшим провізором в Баришівській центральній аптеці № 6; з 01.04.1998 року по 29.03.2007 року - завідувачем аптекою № 271 смт. Баришівка; з 02.04.2007 року по 30.06.2008 року - провізором в аптечному складі ЗАТ «Альба Україна»; з 01.07.2008 року по 01.09.2009 року - торговим представником в аптечному складі ЗАТ «Альба Україна» (з 20.07.2009 ЗАТ «Альба Україна» перейменовано в ПрАТ «Альба Україна»); з 02.09.2009 року по 10.02.2012 року - провізором в аптечному складі ПрАТ «Альба Україна»; з 13.02.2012 року по 01.09.2013 року - завідувачем аптечним пунктом ТОВ «Людмила Фарм»; з 02.09.2013 року по 03.08.2015 року - завідувачем аптекою ТОВ «Людмила Фарм»; з 15.12.2015 року по 28.10.2016 року - заступником завідувача аптеки ТОВ «Аптека Експрес»; 01.11.2016 року по 31.01.2017 року - провізором ТОВ «МЕД-ТРЕЙД»; з 01.02.2017 року по 31.03.2017 року - заступником завідувача аптеки ТОВ «Аптека Експрес». 02.02.2017 року позивачка звернулась до Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області за призначенням пенсії за вислугою років згідно пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням відповідача № 274 від 09.02.2017, яке позивач отримала 13.03.2017 року їй відмовлено в призначенні пенсії. Вказана відмова мотивована тим, що спеціальний стаж роботи позивача складає 24 роки 3 місяці 3 дні і тому права на пенсію за вислугу років вона не має. Вважає, що оскаржуване рішення відповідача, яким позивачці відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років є протиправним (незаконним) та прийняте з порушенням ч. 3 ст. 2 КАС України в частині недотримання принципу вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України - оскільки при відмові в призначенні пенсії позивачу, службові особи діяли не на підставі Закону, в рішенні відповідача про відмову в призначенні пенсії не наведено, яким законом регламентована можливість незарахування до спеціального стажу періодів роботи позивача в лабораторії біохімії ендокринних захворювань Інституту та на посаді провізора в аптечному складі ЗАТ (ПрАТ) «Альба Україна»; не обґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), не враховано те, що звуження конституційного права позивача на пенсійне забезпечення, які гарантовані Законом є недопустимим. В заявленому позові просить суд визнати протиправним (незаконним) рішення відповідача № 274 від 09.02.2017 , яким позивачці відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років та скасувати зазначене рішення та зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугою років згідно пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії, тобто з 02.02.2017 року.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлений позов в повному обсязі та пояснив суду, що як працівник охорони здоров'я, відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_3 має право на призначення пенсії за вислугою років. Право на пенсію за вислугою років мають працівники охорони здоров'я до досягнення віку 55 років, які станом на 01.01.2016 року мали спеціальний стаж роботи 25 років 6 місяців, за Переліком затвердженим Кабінетом Міністрів України Постановою від 04.11.1993 р. № 909 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 р. № 1436). Вважає рішення відповідача № 274 від 09.02.2017 року про відмову в призначенні ОСОБА_3 пенсії незаконним. Згідно рішення відповідача № 274 від 09.02.2017 року, яким відмовлено у призначенні пенсії, період з 01.09.1980 року по 31.08.1982 року коли позивачка працювала на посаді лаборанта лабораторії біохімії ендокринних захворювань Харківського науково-дослідного інституту ендокринології та хімії гормонів, взагалі, без будь-якого обґрунтування не зарахований до спеціального стажу, тобто стажу, що дає право на пенсію за вислугу років. Вважає, що вказаний період роботи повинен бути зарахований до страхового стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Також відповідач не зарахував до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, періодів роботи позивача на посадах провізора та торгового представника в аптечному складі ЗАТ «Альба», тобто з 02.04.2007 року по 10.02.2012 року. Вважає, що такі аптечні заклади, як аптека та аптечний склад (база) мають ідентичні функції, до них законодавством пред'являються однакові вимоги щодо режиму здійснення діяльності та кваліфікації працівників цих закладів; робота фармацевтів та провізорів аптечних складів нічим не відрізняється від роботи фармацевтів аптек чи аптечних кіосків, тому вказаний період роботи повинен бути зарахований до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача Гранько Т.Г. в судовому засіданні заявлений позов не визнав та пояснив суду, що 02.02.2017 року до відповідача звернулась ОСОБА_3 із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням № 274 від 09.02.2017 року позивачці відмовлено в призначенні пенсії. Спеціальний стаж роботи ОСОБА_3 становить 24 роки 3 місяці 3 дні, тому права на пенсію за вислугу років відповідно до п «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивачка не має. Відповідачем не зараховано до спеціального стажу період роботи з 02.04.2007 року по 10.02.2012 року ОСОБА_3 на посадах провізора та торгового представника в аптечному складі ЗАТ «Альба», так як посада провізора та торгового представника в аптечному закладі не передбачена зп Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров»я та соціального захисту і посад , робота на яких надає право на пенсію за вислугу років. Крім того, відповідно до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умовою для призначення пенсії за вислугу років є звільнення з роботи , що дає право на цей вид пенсії. На час звернення за призначенням пенсії ОСОБА_3 продовжувала працювати на посаді заступника завідувача аптеки ТОВ «Аптека Експрес». Просив суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим частково і таким, що підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.162 Кодексу у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що згідно трудової книжки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_2 від 20.02.1981 року, 3 01.09.1980 року по 31.08.1982 року ОСОБА_3 працювала на посаді лаборанта лабораторії біохімії ендокринних захворювань Харківського науково-дослідного інституту ендокринології та хімії гормонів, в період з 01.09.1982 року по 25.06.1987 року навчалась в Харківському державному фармацевтичному інституті, а в подальшому працювала на наступних посадах: з 03.08.1987 року по 31.03.1998 року - старшим провізором в Баришівській центральній аптеці № 6; з 01.04.1998 року по 29.03.2007 року - завідувачем аптекою № 271 смт. Баришівка; з 02.04.2007 року по 30.06.2008 року - провізором в аптечному складі ЗАТ «Альба Україна»; з 01.07.2008 року по 01.09.2009 року - торговим представником в аптечному складі ЗАТ «Альба Україна» (з 20.07.2009 ЗАТ «Альба Україна» перейменовано в ПрАТ «Альба Україна»); з 02.09.2009 року по 10.02.2012 року - провізором в аптечному складі ПрАТ «Альба Україна»; з 13.02.2012 року по 01.09.2013 року - завідувачем аптечним пунктом ТОВ «Людмила Фарм»; з 02.09.2013 року по 03.08.2015 року - завідувачем аптекою ТОВ «Людмила Фарм»; з 15.12.2015 року по 28.10.2016 року - заступником завідувача аптеки ТОВ «Аптека Експрес»; 01.11.2016 року по 31.01.2017 року - провізором ТОВ «МЕД-ТРЕЙД»; з 01.02.2017 року по 31.03.2017 року - заступником завідувача аптеки ТОВ «Аптека Експрес».

02.02.2017 року ОСОБА_3 звернулась до Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про призначення пенсії за вислугою років.

Рішенням Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 1091/04 від 09.02.2017 року ОСОБА_3 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» через відсутність необхідного стажу роботи , що дає право на пенсію за вислугу років , як працівнику охорони здоров»я, так як посада лаборанта лабораторії біохімії, провізора та торгового представника не передбачено Постановою Кабінету Міністрів України «Про перелік закладів і установ освіти , охорони здоров»я та соціального захисту і посад , робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» № 909 та те, що на час звернення за призначенням пенсії ОСОБА_3 продовжує працювати на посаді завідувача аптеки «Аптека Експрес».

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 01.09.1980 року по 31.08.1982 року працювала на посаді лаборанта лабораторії біохімії ендокринних захворювань Харківського науково-дослідного інституту ендокринології та хімії гормонів. Суду не надано доказів того, що посада лаборанта лабораторії біохімії ендокринних захворювань віднесена до посад , робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Тому суд не вбачає підстав для зарахування даного періоду роботи з 01.09.1980 року по 31.08.1982 року ОСОБА_3 до страхового стажу, який надає право на призначення пенсії за вислугу років.

Судом встановлено, що з 02.04.2007 року по 10.02.2012 року ОСОБА_3 працювала на посадах провізора та торгового представника в аптечному складі ЗАТ «Альба».

Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909, до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборантів в аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, в контрольно-аналітичних лабораторіях.

Статтею 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» визначено заклади охорони здоров'я, до яких відносяться, зокрема і аптечні заклади.

Відповідно до пункту 3 Наказу Міністерства охорони здоров'я № 385 від 28.10.2002 «Про затвердження переліків закладів охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я» до фармацевтичних (аптечних) закладів відносяться: аптека, аптечна база (склад), база (склад) медичної техніки, база спеціального медичного постачання (центральна, республіканська, обласна), контрольно-аналітична лабораторія, лабораторія з аналізу якості лікарських засобів, магазин (медичної техніки, медичної оптики).

Згідно Правил торгівлі лікарськими засобами в аптечних закладах, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2004 року № 1570 (чинних на час роботи позивача на посадах провізора в аптечному складі ЗАТ «Альба») аптечні склади (бази) - заклади охорони здоров'я, основне завдання яких полягає в забезпеченні лікарськими засобами інших суб'єктів оптової та роздрібної торгівлі, закладів охорони здоров'я та виробників лікарських засобів шляхом здійснення ними оптової торгівлі, поряд з цим аптека - це заклад охорони здоров'я, основним завданням якого є забезпечення населення, закладів охорони здоров'я, підприємств, установ та організацій лікарськими засобами шляхом здійснення роздрібної торгівлі».

Тобто, різниця між двома аптечними закладами полягає лише в формі здійснення реалізації лікарських засобів. Якщо аптечні склади можуть здійснювати оптову, то аптеки - роздрібну торгівлю лікарськими засобами.

З викладеного можна зробити висновки, що такі аптечні заклади, як аптека та аптечний склад (база) мають ідентичні функції, до них законодавством пред'являються однакові вимоги щодо режиму здійснення діяльності та кваліфікації працівників цих закладів; робота фармацевтів та провізорів аптечних складів нічим не відрізняється від роботи фармацевтів аптек чи аптечних кіосків.

Згідно довідки ПрАТ «Альба Україна» № 1543 від 29.10.2010 року видами діяльності вказаного товариства відповідно даних ЄДРПОУ є оптова та роздрібна торгівля фармацевтичними товарами, тобто дане товариство фактично виконувало функції аптечного складу та аптеки, оскільки форми здійснення реалізації ним лікарських засобів - оптова та роздрібна торгівля.

Отже, посилання відповідача на Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 лише підтверджує позицію щодо того, що робота позивача в ЗАТ «Альба Україна» та ПрАТ «Альба Україна», а також посади провізора у вказаних товариствах, на яких працювала позивачка, передбачені згаданим Переліком та Наказом Міністерства охорони здоров'я України №385 від 28.10.2002 року, а тому позивачка ОСОБА_3 має право на зарахування періодів роботи на посаді провізора в аптечному складі ЗАТ (ПрАТ) «Альба Україна» з 02.04.2007 року по 30.04.2008 року та з 02.09.2009 року по 10.02.2012 року у спеціальний стаж, тобто стаж, який дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального

забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про неправомірність дій відповідача, які полягають у відмові призначити пенсію за вислугу років на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 909 від 04 листопада 1993 року, оскільки відповідно до вищесказаних підзаконних нормативно-правових актів та відповідно з огляду на записи трудової книжки ОСОБА_3, вислуга років останньої складає більше 26 років, що дає їй право призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 274 від 09.02.2017 року про відмову в призначенні ОСОБА_3 пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивачкою ОСОБА_3 заявлено позовну вимогу про зобов'язання відповідача призначити їй пенсію за вислугу років з дня звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії, тобто з 02.02.2017 року.

Судом встановлено, що 02.02.2017 року позивачка ОСОБА_3 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Згідно трудової книжки ОСОБА_4, позивачка 31.03.2017 року звільнилась з посади заступника завідувача аптеки ТОВ «Аптека Експрес». Суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивачки про зобов'язаня відповідача призначити пенсію в частині дати призначення пенсії, оскільки відповідно до вимоги ч.2 ст.7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію, а тому суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію по вислузі років саме з 01.04.2017 року, тобто після звільнення з останньої займаної посади.

З урахуванням того, що судом визнається протиправним та скасовується рішення Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 274 від 09 лютого 2017 року про відмову в призначенні ОСОБА_3 пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд вбачає , що є підстави для призначення позивачці ОСОБА_5 пенсії за вислугу років. Тому є всі підстави для зобов'язання Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня набуття права на призначення такої пенсії з 01 квітня 2017 року.

Встановлені судом обставини підтверджуються

-копією паспорта ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_3;

-копією ідентифікаційного номера ОСОБА_3 № НОМЕР_1;

-копія свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_3, серії НОМЕР_4 від 24.01.1986 року;

-копію трудової книжки ОСОБА_3, серії НОМЕР_2;

-копією довідки ЗАТ «Альба Україна» № 190 від 02.02.2009 року про те, зо ОСОБА_3 дійсно працює в ЗАТ «Альба Україна», предметом діяльності товариства є реалізація лікарських засобів (медикаментів);

-копією довідки ПрАТ «Альба Україна» № 1543 від 29.10.2010 року про те, що видами діяльності вказаного товариства відповідно даних ЄДРПОУ є оптова та роздрібна торгівля фармацевтичними товарами та складське господарство;

-копією рішення Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 274 від 09.02.2017 року про відмову в призначенні ОСОБА_3 пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

-копією пенсійної справи ОСОБА_3;

-іншими матеріалами справи.

З урахуванням викладених обставин позов підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.ст. 4, п. 1 ч. 1 ст. 17, ст. 20, ст. 59, ст. 71, ст. 99, 100, 104 - 106, 1712 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст. ст. 7, 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909, суд,

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 274 від 09 лютого 2017 року про відмову в призначенні ОСОБА_3 пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Баришівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня набуття права на призначення такої пенсії з 01 квітня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Баришівський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Баришівського районного суду О. Л. Литвиненко