Справа № 383/468/17
Суддя: Замша О. В.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/468/17
Номер провадження 2-а/383/25/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2017 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого - судді Замши О.В.,

при секретарі - Машковій О.В.,

з участю сторін:

позивача - ОСОБА_1

представників відповідача Бобринецької районної ради - Костюкової О.В., Іванченка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Бобринецької районної ради Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Бобринецька районна державна адміністрація - про визнання бездіяльності протиправною та скасування рішення одинадцятої сесії Бобринецької районної ради від 16.06.2017 року № 224, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Бобринецької районної ради Кіровоградської області, в якому ставив вимогу визнати протиправною бездіяльність Бобринецької районної ради Кіровоградської області щодо неоприлюднення проекту рішення одинадцятої сесії Бобринецької районної ради сьомого скликання "Про передачу бюджетних установ (об'єктів спільної власності територіальних громад сіл та міста району), їх приміщень та майна в тимчасове користування Бобринецькій міській раді терміном на один рік" за 20 робочих днів до дати його розгляду 16 червня 2017 року та скасувати рішення одинадцятої сесії Бобринецької районної ради сьомого скликання "Про передачу бюджетних установ (об'єктів спільної власності територіальних громад сіл та міста району), їх приміщень та майна в тимчасове користування Бобринецькій міській раді терміном на один рік" від 16.06.2017 року № 224 "Про передачу бюджетних установ (об'єктів спільної власності територіальних громад сіл та міста району), їх приміщень та майна в тимчасове користування Бобринецькій міській раді терміном на один рік".

Позовні вимогу обґрунтував тим, що у порушення ст.15 ч.3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" проект вказаного рішення не був оприлюднений у визначеному порядку, тобто не пізніш як за 20 робочих днів до дати розгляду з метою прийняття, що вказує на протиправність бездіяльності відповідача. Оскільки така бездіяльність призвела до порушення процедури прийняття рішення на сесії районної ради 16.06.2017 року, просив рішення скасувати.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, вказавши на те, що до районної ради був поданий проект рішення, розроблений Бобринецькою районною державною адміністрацією "Про передачу бюджетних установ із спільної власності територіальних громад сіл та міста Бобринецького району у власність Бобринецькій міській об'єднаній територіальній громаді", який у відповідності до вимог законодавства був оприлюднений і мав бути розглянутий на сесії районної ради 16.06.2017 року, проте, в порушення встановленої процедури внесення проектів рішень, їх обговорень, оприлюднення, 12.06.2017 року на спільному засіданні постійних комісій Бобринецької районної ради (легітимність якого позивачем також ставиться під сумнів) вказаний проект не був підтриманий і як встановлено з протоколу засідання депутатами було запропонованеальтернативний проект не про передачу майна у власність громаді, а про передачу в користування. Вказує, що в законодавстві відсутнє поняття альтернативного проекту рішення, і в разі внесення іншого проекту депутатами він має проходити всі процедури реєстрації, оприлюднення, розгляду на комісії, тощо. Оскільки така процедура не була дотримана, проект рішення не міг бути винесений на розгляд сесії та на поставлений на голосування. надавши показання як свідок в судовому засіданні зазначив, що він був присутній на засіданні постійних комісій 12.06.2017 року, де питання внесення альтернативного проекту не піднімалося, про його існування стало відомо з протоколу засідання комісії. Позивач зазначає, що порушивши процедуру оприлюднення проекту рішення, районна рада обмежила доступ до інформації громади району, його особисто, що вплинуло на можливість реалізації права вільно збирати, володіти, використовувати і поширювати інформацію, а також у законний спосіб впливати на прийняття рішення.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог, обґрунтовуючи заперечення тим, що вказаний проект рішення був поданий депутатами як альтернативний проекту, розробленому Бобринецької РДА, депутати внесли пропозицію не передавати майно у власність громаді, а передати у користування ще на 1 рік. На сесії районної ради 16.06.2017 року був поставлений на голосування проект рішення, розроблений районною адміністрацією, за результатами голосування не набрав необхідної кількості голосів. Далі було поставлено на голосування альтернативний проект, внесений депутатами, за який і було проголосовано. Зазначили, що вказаний альтернативний проект був оприлюднений шляхом розміщення на інформаційному стенді районної ради. Звернули увагу на те, що оскаржуване рішення не є нормативно-правовим актом чи рішенням, що підлягає обговоренню, як зазначено у п.2 ч.1 ст.15 ЗУ "Про доступ до публічної інформації", тому чіткого обов'язку оприлюднювати проект рішення немає. Неоприлюднення проекту рішення передбачає встановлену відповідальність винної особи за ст. 24 ЗУ "Про доступ до публічної інформації" і не може бути підставою скасування прийнятого за вказаним проектом рішення. Крім того, позивач не є суб'єктом права оскарження вказаного акту, оскільки рішення його не стосується, права, свободи або інтереси не порушені.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 16.06.2017 року на одинадцятій сесії Бобринецької районної ради сьомого скликання було прийняте рішення № 224 "Про передачу бюджетних установ (об'єктів спільної власності територіальних громад сіл та міста району), їх приміщень та майна в тимчасове користування Бобринецькій міській раді терміном на один рік".

У відповідності до ст. 59 ч.11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації зобов'язані зокрема оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Тобто вказаною частиною статті встановлено вичерпний перелік інформації чи документів, що підпадають під дію Закону та підлягають обов'язковому оприлюдненню. При цьому саме для проектів рішень зазначена вимога є відсилочною до інших нормативно-правових актів, якими має бути передбачене обов'язкове винесення їх на обговорення. Частиною другою, третьою та четвертою статті 15 Закону встановлені граничні строки для оприлюднення рішень органів місцевого самоврядування та їх проектів, передбачених частиною першою вказаної статті.

В судовому засіданні встановлено, що запропонований депутатами проект рішення був розроблений депутатами Бобринецької районної ради на спільному засіданні комісій ради 12.06.2017 року як альтернативний проекту, який не був підтриманий на засіданні комісій ради та не проголосований на сесії районної ради, розробником якого була Бобринецька РДА. 16.06.2017 року за цим проектомсесією районної ради прийняте рішення.Встановлено, що процедури оприлюднення проекту рішення відповідно до ст. 15 ЗУ "Про доступ до публічної інформації" районною радою дотримано не було.

Вирішуючи питання бездіяльності ради в частині не оприлюднення проекту слід відмітити, що протиправна бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов'язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб'єкта владних повноважень, були об'єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Так, районною радою не було дотримано встановленого порядку оприлюднення проекту, внесеного депутатами, проте не вчинення цієї дії не може вказувати на явну протиправну бездіяльність, оскільки вказаний проект був запропонований та внесений як альтернативнийпроекту рішення, внесеного Бобринецькою РДА, оприлюдненого у встановлені строки, і фактично скорегований лише в частині формулювання виду володіння майном ( не власність, а користування), був предметом розгляду засідання спільних комісій, проголосований для внесення на розгляд сесії 16.06.2017 року, що було обумовлене об'єктивною необхідністю вирішення долі майна комунальної власності.

У постанові від 13.06.2017 у справі № 21-1393а17 Верховний Суд України роз'яснив, що для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов'язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов'язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

З урахуванням встановлених обставин є підстави вважати, що проект рішення депутатів районної ради об'єктивно не міг бути оприлюднений у встановлені законодавством строки, внесення проекту та прийняття рішення було обумовлене необхідністю встановлення статусу майна комунальної власності, питання про яке було внесене до порядку денного. Крім того, судом не встановлено настання внаслідок неоприлюднення проекту негативних наслідків для прав та інтересів позивача.

Що стосується позовної вимоги про скасування акту органу місцевого самоврядування, суд відзначає, що Конституційний Суд України у рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні - це акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Рішенням Бобринецької районної ради від 16.06.2017 року № 224 "Про передачу бюджетних установ (об'єктів спільної власності територіальних громад сіл та міста району), їх приміщень та майна в тимчасове користування Бобринецькій міській раді терміном на один рік" було вирішено передати до 01 вересня 2017 року бюджетні установи (об'єкти спільної власності територіальних громад сіл та міста району), їх приміщення та майно, згідно додатків 1, 2 до цього рішення, в тимчасове користування без зміни цільового призначення та статусів шкіл Бобринецькій міській раді терміном на один рік.

Таким чином, вказаний акт не є нормативно-правовим, а є актом індивідуальної дії, який спрямований на конкретних осіб та виникнення конкретних адміністративно-правових відносин цих осіб, обумовлених цим актом.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Із наведених положень убачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини другої статті 171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Таке ж правило застосовується і до правових актів індивідуальної дії. (Вказана позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 21-3829а16 ).

Звернення до суду з позовом особи, якій не належить право вимоги (неналежний позивач), є підставою для відмови у задоволенні такого позову, оскільки права, свободи чи інтереси цієї особи у сфері публічно-правових відносин не порушено.

Керуючись ч.3ст.160,167Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Бобринецької районної ради Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Бобринецька районна державна адміністрація - про визнання бездіяльності протиправною та скасування рішення одинадцятої сесії Бобринецької районної ради від 16.06.2017 року № 224 "Про передачу бюджетних установ (об'єктів спільної власності територіальних громад сіл та міста району), їх приміщень та майна в тимчасове користування Бобринецькій міській раді терміном на один рік" - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

В повному обсязі постанова виконана 07.08.2017 року.

Суддя Замша О.В.