Справа № 463/4147/16-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

31 липня 2017 року м. Київ К/800/26001/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 31 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:
Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 31 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року, позов задоволено: визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги при встановленні ІІІ групи інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби та скасовано п.12 Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі, каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України від 18.03.2016 р. №17; зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 «Про затвердження порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб відповідно до статей 9, 16 Закону України від 20 грудня 1991 року №20ІІ-ХІІ «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 27 місячного грошового забезпечення як інваліду ІІІ групи.

Судами встановлено, що в червні 2014 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою про нарахування та виплату йому одноразової грошової, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 499, однак листом від 25.07.2014 р. т.в.о військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 йому відмовлено у розгляді питання про виплату одноразової грошової допомоги.

З витягу з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби від 18 березня 2016 року № 17 полковнику у запасі ОСОБА_1 , документи якого надійшли з Львівського ОВК відповідно до постанови Личаківського районного суду м. Львова від 29 грудня 2014 року та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року у справі № 2а/1312/178/2014, якого 02.01.2002 р. звільнено з військової служби та 02.10.2002 р. під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом ІІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (довідка МСЕК серія 10 ААБ № 115575 від 02.10.2012 р.), оскільки на день його звільнення діяла стаття 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка передбачала державне обов`язкове особисте страхування та не передбачала виплату одноразової грошової допомоги.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності з грудня 2013 р., тому він має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. № 499.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 цього Порядку одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби, одноразова грошова допомога інвалідам ІІІ групи виплачується у розмірі 27-місячного грошового забезпечення.

Грошове забезпечення військовослужбовцям звільненим зі служби, відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та визначається на день звільнення, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, постійних надбавок, премії, надбавки за вислугу років.

Частиною другою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з буквального тлумачення статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 18 листопада 2014 року, 21 квітня 2015 року (справи №№ 21-446а14, 21-135а15 відповідно).

У касаційній скарзі Міністерство оборони України, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що на день звільнення позивача діяла стаття 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка передбачала державне обов`язкове особисте страхування, а не виплату одноразової грошової допомоги.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п`ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень, в яких надана відповідна оцінка доказам, у тому числі доводам касатора, які він зазначав також у судах попередніх інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній аргументи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п`ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 31 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак