Справа № 445/760/17
Суддя: Кіпчарський О. М.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 445/760/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Притули І.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золочеві Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил, -

в с т а н о в и в :

в травні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0788/209000000/17 від 14.04.2017 року. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що постановою в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним порушенням ОСОБА_3 винесено оскаржувану позивачем постанову, якою останнього визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 151 362,21 грн. Вважає постанову у справі про порушення митних правил неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог законодавства, у відсутності правопорушника, жодних вимог законодавства він не порушував, неправдивих відомостей до митної декларації не вносив, рік випуску автомобіля, що підлягав розмитненню, вказано в декларації на підставі даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яке було видане компетентними органами Республіки Італія. Просить суд постанову про порушення митних правил №0788/209000000/17 від 14.04.2017 року визнати неправомірною та скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 485 МК України відносно нього закрити.

В судовому засіданні представник повивача позов підтримав, просив такий задовольнити. Додатково пояснив, що в 2015 році позивач за межами України придбав автомобіль марки «Мерседес-Бенц Спринтер», з метою розмитнення автомобіля ОСОБА_2 уклав договір з митним брокером, який займався питаннями ввозу та розмитнення транспортного засобу. З огляду на вказане, брокером було подано до фіскальних органів митну декларацію, де роком випуску автомобіля був зазначений 2010 рік. Дані транспортного засобу, в тому числі рік його випуску, в митній декларації було вказано на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що було видано компетентними органами Республіки Італія, а також на підставі контракту про купівлю транспортного засобу. Окрім цього, представник позивача звертає увагу, що за відсутності даних щодо року випуску автомобіля, датою випуску автомобіля вважається дата його першої реєстрації. В наданих суду поясненнях представник позивача також вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови митними органами порушено строк притягнення позивача до відповідальності, оскільки постанова винесена більш ніж через шість місяців після подання митної декларації, порушення не є триваючим, припинилось із поданням декларації митному органу.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, однак надіслав на адресу суду письмові заперечення проти адміністративного позову, вважає його безпідставним, а оскаржувану постанову такою, що винесена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у компанії «EBERHARDT AUTOMOBILE» придбано автомобіль марки «Мерседес-Бенц Спринтер», VIN код транспортного засобу НОМЕР_1, що підтверджується контрактом від 01.12.2015 року. Згідно контракту ціна автомобіля становить 2700,00 Євро, рік випуску автомобіля - 2010.

Згідно технічного паспорта на автомобіль НОМЕР_3, що виданий Департаментом наземного транспорту та інтермодальних перевезень Італійської Республіки, власником автомобіля марки «Мерседес-Бенц Спринтер», VIN код транспортного засобу НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2, є підприємство ENTORO SIGNATI SLR, що знаходиться в м. Тревізо, Республіка Італія.

Відповідно до вказаного технічного паспорта, датою першої реєстрації транспортного засобу є 21.12.2010 року.

03 грудня 2015 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4 укладено договір доручення, з якого вбачається, що остання зобов'язувалась за винагороду від імені та за рахунок позивача особисто виконати певні дії, зокрема, прийняти від нього документи необхідні для митного оформлення вантажу, подати митному органу вантажну митну декларацію та інші документи, необхідні для розмитнення вантажу, нарахувати та сплатити всі необхідні платежі для задекларованих товарів та ін.

На виконання умов вказаного договору доручення та з метою розмитнення автомобіля марки «Мерседес-Бенц Спринтер», VIN код транспортного засобу НОМЕР_1, ОСОБА_4 03.12.2015 року оформлено та подано митному органу вантажну митну декларацію за формою МД-2.

Згідно інформації, вказаної в розділі 31 декларації МД-2 від 03.12.2015 року, вантажем (товаром), що підлягає розмитненню є автомобіль марки «Мерседес-Бенц Спринтер», бувший у користуванні, призначений для використання на дорогах загального користування, VIN код транспортного засобу НОМЕР_1, рік випуску - 2010, модельний рік - 2010, дата введення в експлуатацію - 21.12.2010 року.

За митне оформлення транспортного засобу позивачем на користь Львівської митниці ДФС сплачено 27 231,97 грн., що підтверджується банківською квитанцією від 02.12.2015 року.

Розмитнений автомобіль зареєстровано позивачем 26.12.2015 року в органах МВС України, що засвідчується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, виданого сервісним центром 4643.

Як вбачається із доповідної записки в.о. директора Департаменту боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_5 від 28.10.2016 року, фіскальними органами виявлено 197 випадків митних оформлень транспортних засобів «Мерседес-Бенц Спринтер» за період 2015-2016 року, що розмитнювались з порушеннями вимог чинного законодавства, зокрема, в митних деклараціях невірно зазначався рік виготовлення транспортного засобу, що суттєво впливало на митні платежі. Як наслідок недобір митних платежів може перевищувати 10 млн. гривень.

В процесі подальшої перевірки вказаної інформації, 04.11.2016 року Львівською митницею ДФС скеровано запит до ТОВ «Західно-Український автомобільний дім» щодо надання інформації про рік випуску автомобілів марки «Мерседес-Бенц Спринтер», що були ввезеними на митну територію України, в тому числі автомобіля, що був ввезений та розмитнений ОСОБА_2

Згідно листа від 08.11.2016 року ТОВ «Західно-Український автомобільний дім», що являється офіційним дилером Даймлер АГ у м. Львові та Львівській області, відповідачу надано витяги з бази даних виробника транспортного засобу у вигляді карти даних та vehicle information, щодо автомобіля марки «Мерседес-Бенц Спринтер», VIN код НОМЕР_1.

З наданої інформації вбачається, що автомобіль марки «Мерседес-Бенц Спринтер», VIN код НОМЕР_1 виготовлено 14.09.2009 року, модельний ряд 2009 року, перша реєстрація автомобіля - 05.03.2010 року.

На підставі отриманої інформації відповідачем встановлено, що при розмитненні автомобіля «Мерседес-Бенц Спринтер», VIN код НОМЕР_1, декларантом невірно вказано рік виготовлення автомобіля, що призвело до заниження митних платежів, які слід було сплатити при ввезенні автомобіля. Загальна сума платежів, що підлягає доплаті становить 50 454,07 грн.

Листом відповідача від 10.01.2017 року ОСОБА_2 запропоновано прибути до Львівської митниці ДФС в термін до 17.01.2017 року для проведення повної та всебічної перевірки вищеописаної ситуації.

На зазначений виклик позивач не прибув.

14 березня 2017 року державним інспектором відділу оперативного реагування Управління ПМП Львівської митниці ДФС Тормишовим А.В. складено протокол про порушення митних правил № 0788/209000000/17 відносно позивача за ознаками порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України.

Одночасно, вказаним протоколом повідомлено ОСОБА_2, що розгляд справи про порушення митних правил відбудеться 14.04.2017 року о 11.00 год. за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 369.

Протокол про порушення митних правил складено за відсутності позивача, копія протоколу скерована на його адресу 15.03.2017 року та отримана ним 18.03.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, судом встановлено, що позивач завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про порушення митних правил.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, 14.04.2017 року ОСОБА_2 для участі в розгляді справи про порушення митних правил не прибув, явку повноважного представника не забезпечив, а тому розгляд справи проведено у його відсутності.

За наслідками розгляду справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_2, 14.04.2017 року в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним порушенням ОСОБА_3 винесено постанову у справі про порушення митних правил №0788/209000000/17, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 151 362,21 грн.

Оскаржувана постанова скерована позивачу 18.04.2017 року та отримана ним 26.04.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб'єктами владних повноважень (крім суду).

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.522 МК України, справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно ч.1 ст.529 МК України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.7 Постанови пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» № 6 від 24.06.1988 року встановлено, що розглядаючи відповідно до ст.293 КУпАП скаргу або протест на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного.

За приписами ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст.248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом, або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною 1 ст. 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ч.6 ст.264 МК України, митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Згідно ст.485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги є порушенням митних правил, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до ст. 54 МК України, органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності визначення митної вартості товарів під час проведення митного контролю і митного оформлення. Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Статтею 345 МК України, передбачено, що документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться органами доходів і зборів з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України. Органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо : 1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування; 3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення; 4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; 5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Під час проведення документальної перевірки посадові особи органу доходів і зборів повинні реалізовувати визначені цим Кодексом повноваження виключно в обсязі, необхідному для з'ясування питань перевірки. У разі виявлення органом доходів і зборів під час проведення перевірки ознак порушень митних правил або контрабанди посадові особи органу доходів і зборів вживають передбачених законом заходів.

Статтею 352 МК України визначено перелік матеріалів, які можуть бути використані посадовими особами органів доходів і зборів для підготовки висновків за результатами перевірок, зокрема: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

З метою здійснення митного контролю органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати інформацію щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України. Для підготовки висновків можуть бути використані матеріали, отримані від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності на запит органу доходів і зборів в порядку статті 334 МК України.

Згідно з ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Таким чином, перевірка правильності сплачених митних платежів, а також посилання відповідача на відомості, що отримані ним від офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області ТОВ «Західно-Український автомобільний дім», та використання їх для встановлення дійсного року випуску транспортного засобу є правомірними та кореспондуються із вищевказаними правовими нормами.

Відповідно до положень статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно ч. 2 ст. 270 МК України, правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України з урахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 215.3.5-2 пункту 215.3 статті 215 ПК України, з моторних транспортних засобів для перевезення вантажів з повною масою транспортного засобу не бiльш як 5т, з робочим об'ємом цилiндрів двигуна не бiльш як 2500 куб. см, що використовувалися (код 8704 21 99 00 згідно УКТ ЗЕД), акцизний податок сплачується в розмірі 0,02 євро за 1 куб. см об'єму циліндрів двигуна.

Ставки податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно з УКТ ЗЕД, застосовуються для автомобілів, що використовувалися з 5 до 8 років з коефіцієнтом 40, а для автомобілів, що використовувалися понад 8 років з коефіцієнтом - 50.

Як вбачається із декларації форми МД-2, згідно якої відбувалось розмитнення автомобіля марки «Мерседес-Бенц Спринтер», VIN код НОМЕР_1, декларантом вказано рік випуску автомобіля - 2010, модельний рік - 2010, дата введення в експлуатацію - 21.12.2010 року, відповідно розмитнення транспортного засобу відбувалось із застосуванням коефіцієнту 40, хоча в дійсності автомобіль був виготовлений у 2009 році, тобто ставка податку для розмитнення такого мала б визначатись з коефіцієнтом - 50.

Покликання позивача на той факт, що рік випуску транспортного засобу вказано в декларації, ґрунтуючись на відомостях, що містяться в технічному паспорті на автомобіль, який виданий Департаментом наземного транспорту та інтермодальних перевезень Італійської Республіки, не може братись до уваги, оскільки такий містить дані лише щодо дати першої реєстрації транспортного засобу, що не завжди може відповідати фактичній даті та року випуску автомобіля, а тому декларантом безпідставно вказано у декларації рік випуску та модельний рік автомобіля - 2010.

Окрім цього, суд не приймає до уваги покликання позивача на те, що Львівською митницею ДФС порушено строк притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України, оскільки такий відповідачем не пропущено з наступних підстав.

Статтею 522 Митного кодексу України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно ч.1 статті 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З диспозиції ст.467 МК України чітко вбачається, що порушення митних правил, передбачене ст.485 МК України, є триваючим правопорушенням.

Як вбачається з матеріалів справи, митний орган правопорушення за ст. 485 МК України виявив 28.10.2016 року з доповідної записки в.о. директора Департаменту боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_5, а оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил № 0788/209000000/17 винесена відповідачем 14.04.2017 року, тобто в межах піврічного строку з дня виявлення триваючого правопорушення.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позивачем допущено порушення митних правил в ході розмитнення автомобіля марки «Мерседес-Бенц Спринтер», VIN код НОМЕР_1, оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України доведена належними та допустимими доказами, а тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 17-19, 70, 71, 86, 160-163, 167 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил - відмовити.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом десяти днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Золочівський районний суд Львівської області.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О. М. Кіпчарський