Справа № 808/2391/17
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2017-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/2391/17

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОДАННЯ

04 серпня 2017 року

Справа № 808/2391/17

м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренко М.С., розглянувши матеріали подання Головного управління ДФС у Запорізькій області до Приватного акціонерного товариства “Приазовкурорт” про стягнення коштів за податковим боргом

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшло подання Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі – заявник) до Приватного акціонерного товариства “Приазовкурорт” (далі – відповідач) про стягнення коштів за податковим боргом.

Ухвалою судді від 03 серпня 2017 року подання було залишено без руху у зв’язку з невідповідністю вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України (далі іменується – КАС України), та заявнику був наданий строк для усунення недоліків подання до 04 серпня 2017 року до 14 год. 00 хв. шляхом надання до суду доказів сплати суми судового збору в розмірі та порядку, встановленому Законом України “Про судовий збір” від 08.07.2011 №3674-VI (у редакції, чинній на момент звернення з поданням), пояснення та докази в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення з поданням.

04.08.2017 о 12 год 05 хв. від заявника до суду надійшло клопотання про усунення недоліків подання у якому Головне управління ДФС у Запорізькій області вказує, що подання до суду було направлено своєчасно. Наголошує, що необхідно взяти до уваги та надати належну оцінку доказам у справі, а саме поштовому штампу на конверті, в якому надійшло подання та який датовано 31.07.2017. Зазначає, що жодними нормами чинного законодавства не передбачено виключний спосіб направлення подання та яким чином це повинно відбуватись. Посилається також на Інформаційний лист Вищого адміністративного суду від 02.02.2011 № 149/11/13-1115 у якому вказано, що КАС України не передбачено будь-яких наслідків перевищення судом строки розгляду справи, встановлених статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства. Крім того, у даному клопотанні заявник просить суд відстрочити Головному управлінню ДФС у Запорізькій області сплату судового збору за звернення до суду із даним поданням.

Суд, розглянувши вказані клопотання, зазначає наступне.

Щодо клопотання про відстрочення справи судового збору, суд вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до частини першої статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі (частина перша статті 8 Закону України “Про судовий збір”).

Судові витрати – це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

При цьому, з огляду на відсутність передбачених критеріїв для визначення поважності таких підстав, прийняття відповідних рішень є дискреційним повноваженням суду, яке він реалізує за власними переконанням, виходячи з конкретних обставин справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецеденту практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі “Креуз проти Польщі” (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв’язку із цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов’язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до статей 87, 88 КАС України, Закону України № 3674-VІ, а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

При цьому, з огляду на відсутність передбачених критеріїв для визначення поважності таких підстав, прийняття відповідних рішень є дискреційним повноваженням суду, яке він реалізує за власними переконанням, виходячи з конкретних обставин справи.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне зауважити, що КАС України передбачає спеціальні скорочені строки розгляду у справах за зверненням органів доходів і зборів. На підставі викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення зазначеного клопотання та відстрочення оплати судового збору з підстав, наведених заявником.

Крім того, розглянувши клопотання Головного управління ДФС про поновлення строку звернення до суду, суд не знаходить підстав для його задоволення, оскільки податковим органом не наведено обґрунтованих та достатніх доводів, які б свідчили про поважність причин пропуску податковим органом строку звернення до суду із даним поданням.

Більш того, у своєму клопотанні заявник посилається на те, що строк ним взагалі не пропущений, оскільки подання було передано до відділення поштового зв’язку 31.07.2017, тобто в межах встановленого строку.

За загальними правилами, встановленими ч.9 ст.103 КАС України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Разом з тим, ч.11 ст.183-3 КАС України визначено, що на обчислення строків, установлених цією статтею, не поширюються правила статті 103 цього Кодексу. Строки, встановлені цією статтею, обчислюються годинами і закінчуються із закінченням години, на яку припадає таке закінчення. Строки, визначені цим підпунктом, не включають добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подання подано до суду першої інстанції з порушенням вимог частини третьої статті 183-3 КАС України, підстав для поновлення пропущеного строку суд, дослідивши клопотання заявника, не знаходить.

Таким чином, Головне управління ДФС у Запорізькій області не усунуло недоліки подання.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 183-3 КАС України, невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів.

Враховуючи те, що Головне управління ДФС у Запорізькій області у строк до 04 серпня 2017 року до 14 год. 00 хв. не усунуло недоліки вказані в ухвалі Запорізького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року про залишення подання без руху, то подання підлягає поверненню заявнику.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 108, 160, 165, 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Запорізькій області про відстрочення оплати судового збору, - відмовити.

У задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Запорізькій області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду із поданням до Приватного акціонерного товариства “Приазовкурорт” про стягнення коштів за податковим боргом, - відмовити.

Подання Головного управління ДФС у Запорізькій області до Приватного акціонерного товариства “Приазовкурорт” про стягнення коштів за податковим боргом – повернути заявнику з усіма доданими до нього матеріалами.

Роз’яснити заявнику, що відповідно до частини четвертої статті 183-3 КАС України повернення подання не є перешкодою для повторного звернення з ним до суду після усунення його недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали (якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то в 5-денний строк з дня отримання цією особою копії ухвали) апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко