Справа № 266/4686/16-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Сараєв І.А.
Суддя-доповідач - Гайдар Андрій Володимирович
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року справа №266/4686/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.

суддів Василенко Л.А.

Ханової Р.Ф.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції на постанову Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 03 травня 2017 р. у справі № 266/4686/16-а за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним рішення та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 03 травня 2017 року у справі № 266/4686/16-а адміністративний позов - задоволено, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №257800 від 27.11.2016р., яка була постановлена інспектором ПП роти №5 батальйону №2 УПП у м. Дніпрі - лейтенантом поліції - Гейко Костянтином Валерійовичем про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у розмірі 510 гривень - визнано неправомірною та скасовано. Справу про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП - закрито.(арк.справи 36-38)

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. (арк.справи 41-44).

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги та встановила наступне:

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що згідно постанови серії АР № 257800 від 27.11.2016 p., яка прийнята інспектором ПП роти №5 батальйону №2 УПП у м. Дніпрі - лейтенантом поліції - Гейко Костянтином Валерійовичем, 27.11.2016 року о 12 год. 05 хв. у м. Дніпрі, на проспекті Дмитра Яворницького, 81 водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем Mitsubishi Pajero Wagon, номерний знак НОМЕР_1 здійснив рух по смузі позначеній дорожнім знаком 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» без наміру вчинити поворот праворуч, чим порушив п.п. 2.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 280 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В своєму позові позивач зазначив, що він дійсно рухався по пр.. Дмитра Яворницького, по смузі для загального руху транспорту, потім увімкнув правий поворот та перелаштувавшись на смугу для маршрутних транспортних засобів, лише в якості крайнього правого положення перед здійсненням повороту, оскільки мав намір здійснити поворот праворуч, проте почувши вимогу співробітників патрульної поліції, яку вони озвучили в гучномовець, щоб він рухався прямо та після проїзду перехрестя, зупинився, він виконав вимогу співробітників поліції, вимкнув поворот, продовжив рух прямо та переїхавши перехрестя, зупинився.

Представник Управління патрульної поліції в м. Дніпро позовні вимоги не визнав та зазначив у запереченнях, що під час патрулювання 27 листопада 2016 р. працівниками ПП був помічений автомобіль марки Mitsubishi Pajero Wagon, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, який здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів позначених знаком 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», чим порушив вимоги знаку 5.11 та п. 17.1 Правил дорожнього руху, а саме, здійснив рух та зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів та громадського транспорту в м. Дніпрі, на пр. Дмитра Яворницького, біля буд. 81 в зоні дії знаку 5.11 без наміру вчинити поворот праворуч.

Відповідно до п. 17.1. на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно до п. 17.2. водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Як встановлено судом першої інстанції, автомобіль марки Mitsubishi Pajero Wagon, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 фактично перелаштувався на смугу для маршрутних транспортних засобів, лише в якості крайнього правого положення перед здійсненням повороту, оскільки мав намір здійснити поворот праворуч, а таким чином, даний п. 17. 1 неможливо застосувати, оскільки відповідно до п. 17.2 позивач міг виконувати поворот праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів.

Крім того, колегія суддів зазначає, що на вимогу колегії суддів заявником апеляційної скарги наданий відеозапис з відео реєстратора, який не був наданий суду першої інстанції.

Стосовно наданого відповідачем до суду апеляційної інстанції та долученого до матеріалів справи диску з записом з відеореєстратора колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявні або відсутні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Судом апеляційної інстанції проведено огляд відеоінформації, яка міститься на диску. Як встановлено колегією суддів на даному диску міститься відеозапис складання спірної постанови та пояснень позивача, на даному відеозаписі відсутня фіксація адміністративного правопорушення, яке зазначено в спірній постанові, а також фіксація знаку 5.11, на порушення вимог якого посилається відповідач при прийнятті спірної постанови.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що відповідач в межах даної справи не довів правомірності прийняття спірного рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що постанова про накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №257800 від 27.11.2016р., яка була постановлена інспектором ПП роти №5 батальйону №2 УПП у м. Дніпрі -лейтенантом поліції-Гейко Костянтином Валерійовичем про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у розмірі 510 гривень - винесена неправомірно та підлягає скасуванню.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно прийняття судом першої інстанції рішення про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КпАП України судова колегія зазначає наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 171-2 КАС України. Зазначені справи розглядаються в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. Відповідно до вимог ч.4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов крім іншого, може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень. Крім того, ч.2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову крім іншого про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення або окремих його положень. Отже закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення не входить до повноваження адміністративного суду під час розгляду справи за правилами КАС. На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в цій частині, що є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового про часткове задоволення позовних вимог..

Керуючись ч.ч.1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195, 197, п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 206,211,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу скаргу Управління патрульної поліції в м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції на постанову Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 03 травня 2017 р. у справі № 266/4686/16-а - задовольнити частково.

Постанову постанову Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 03 травня 2017 р. у справі № 266/4686/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним рішення та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №257800 від 27.11.2016 року, яка була постановлена інспектором ПП роти №5 батальйону №2 УПП у м. Дніпрі - лейтенантом поліції - Гейко Костянтином Валерійовичем про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у розмірі 510 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Л.А. Василенко

Р.Ф. Ханова