Справа № 201/13464/16-а(2а/201/47/2017)
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 липня 2017 року м. Київ К/800/25524/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора 7 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції Гаврилова Олександра Миколайовича, третя особа - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними і скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії АР № 240395 від 18 вересня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та закриття провадження у справі. В обґрунтування позову зазначив, що вважає постанову про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною, оскільки винесена без відповідних доказів вчинення правопорушення.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2017 року позов задоволено. Скасовано постанову серії АР № 240395 від 18 вересня 2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП та закрито провадження у справі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року скасовано рішення першої інстанції, прийнято нове, яким відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, а рішення першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, зокрема, КАС України та КУпАП. Вказує, що суд апеляційної інстанції не дав належної правової оцінки обставинам справи.

Згідно із пунктом 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 18 вересня 2016 року о 14 годині 20 хвилин позивач здійснив зупинку по вулиці С. Хороброго біля будинку 21, в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим допустив порушення вимог пункту 3.34 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого інспектором поліції 7 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпро Гавриловим О.М. складено постанову серії АР № 240395 від 18 вересня 2016 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП в вигляді штрафу в дохід держави в сумі 255 грн.

Відповідно до підпункту 3.34 пункту 33.3 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 вересня 2001 року № 1306 визначено, що дорожній знак «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Згідно із частиною першою статті 121 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

На підставі статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, зокрема, частини першої статті 121 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом апеляційної інстанції із наданого відповідачем відеозапису із нагрудної камери встановлено, що позивач здійснив зупинку належного йому транспортного засобу «Шевроле Авео», державний номер НОМЕР_1, в межах дії знаку «Зупинку заборонено», при цьому на вказаному відеозаписі чітко видно місцезнаходження автомобіля ОСОБА_1 Згідно відомостей вказаного відеозапису позивачем фактично не заперечувався факт порушення пункту 3.34 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до частини другої статті 258 КУпАП, протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно із частиною четвертою статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція № 1395), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Пунктом 4 розділу І Інструкції № 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою - шостою статті 121 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 розділу III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою - шостою статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, посадовою особою Національної поліції правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці його скоєння, без складання відповідного протоколу.

У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судового рішення, а викладені в ній доводи перевірені судом апеляційної інстанції і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить мотивів, які б дозволили вважати, що судом неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук