Справа № 130/980/17
Суддя: Вернік В. М.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20.07.2017 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Верніка В.М.,

із участю: секретаря - Росовської О.Ю.,

- представника позивача ОСОБА_1,

- відповідача Нікітіна С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринці справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Нікітіна Сергія Станіславовича про оскарження рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 03.05.2017 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з даним адміністративним позовом, вказавши, що 14.05.2014 року головним державним інспектором відділу по Північному регіону управління контролю за будівництвом об'єктів та державного ринкового нагляду №1 інспекції Державної архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області Киреєю М.В. було складено Акт №479-ПП перевірки дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно якого ОСОБА_3 самовільно без розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації здійснила реконструкцію сараю та будівництво санвузла за адресою: АДРЕСА_1, чим порушила вимоги ст.9 Закону України "Про архітектурну діяльність". Повідомила, що за результатами перевірки вказаним інспектором того ж дня також було складено Припис №6 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно якого вимагалося від позивача проведення об'єкта реконструкції до вимог чинного законодавства у термін до 30.05.2015 року. Пояснила, що 28.03.2017 року Департаментом Державної архітектурно- будівельної інспекції у Вінницькій області видано направлення №315-ПП на проведення позапланової перевірки, метою якої є здійснення перевірки виконання вимог припису №6-ЖМ від 14.05.2014 року щодо реконструкції господарської будівлі АДРЕСА_2. Зазначила, що 11.04.2017 року за результатами проведеної позапланової перевірки відповідачем було складено Акт №315-ПП перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно якого встановлено, що під час виконання робіт з реконструкції господарської будівлі позивачем було вчинено порушення, а саме: проведена реконструкція без затвердженого будівельного паспорта і зареєстрованого повідомлення про початок виконання будівельних робіт, за що позивач вже була притягнута до відповідальності і для усунення виявлених порушень отримала припис №6-ЖМ від 14.05.2014 року, термін виконання якого закінчився 30.05.2015 року. Окрім того, перевіркою встановлено, що станом на 11.04.2017 року вимоги припису не виконано, а тому 11.04.2017 року відповідачем відносно позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.188-42 КУпАП та 24.04.2017 року відповідачем за результатами розгляду справи була винесена постанова №130, згідно якої позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. Вважає, що вказана постанова відповідача в справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, упереджено та з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, оскільки при її винесенні порушено вимоги п.7 ст.247 та ч.1 ст.38 КУпАП, тобто було накладено адміністративне стягнення по справі, яка підлягала закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП. Також відповідачем при винесенні оспорюваної постанови було порушено вимоги ч.2 ст.33 КУпАП, а саме, не враховано та не взято до уваги відсутність у її діях будь-якої вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Так, на виконання припису позивач мала належним чином узаконити здійснену реконструкцію господарської будівлі, однак, для цього необхідно спочатку оформити та отримати у приватну власність (приватизувати) земельну ділянку, на якій знаходиться реконструйована господарська будівля, чого здійснити на даний час неможливо, оскільки відсутній генеральний план м.Жмеринка, складовою якого є план зонування. У свою чергу без належним чином оформленої земельної ділянки неможливо привести у відповідність до чинного законодавства України реконструйований об'єкт нерухомості, який знаходиться на такій земельній ділянці. Зауважила, що все, що залежало від неї, було успішно виконано, а саме: отримано рішення Жмеринської міської ради на розробку документації із землеустрою, була виготовлена землевпорядною організацією технічна документація із землеустрою, підготовлено необхідний пакет документів та інше. Тобто позивачем були здійснені всі необхідні дії щодо отримання земельної ділянки у власність, однак, на стадії передачі цієї земельної ділянки (прийняття рішення Жмеринською міською радою про передачу) зупинилося через законодавчу заборону, передбачену ч.3 ст.24 Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Просила скасувати постанову №130 від 24.04.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області - Нікітіним С.С., якою визнано її винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги з викладених у адміністративному позові обгрунтувань. Повідомив, що позивач не зверталася до інспекції щодо продовження строків виконання припису, оскільки вважала, що буде затверджений генеральний план та вона зможе вчасно виконати припис. Пояснив, що начтупного дня, як був винесений припис, позивач звернулася до Жмеринської міської ради та отримала там дозвіл на розроблення та виготовлення технічної землевпорядної документації. Визнавв, що даний припис був винесений правомірно, оскільки позивачем була здійснена реконструкція без повідомлення відповідних органів та розроблення документації, проте, за ситуації, що склалася, позивач нічого не змогла вдіяти щодо закінчення приватизації земельної ділянку, на якій знаходиться реконструйована господарська будівля. Зазначив, що відповідачу в межах цієї справи надавалися відповіді з відповідних органів, які отримувала позивач, згідно яких на даний час відсутній генеральний план зонування м.Жмеринка, через що позивач не в змозі отримати у приватну власність відповідну земельну ділянку з земель комунальної власності. Просив задоволити позов.

Відповідач - головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Нікітін С.С. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення адміністративного позову, повідомивши, що сам припис стосовно зобов'язань позивача складався його колегою, який на той час працював в 2014 році в м.Жмеринка, однак на протязі року припис не виконано. Пояснив, що постанова про накладення штрафних санкцій складалася через те, що сусідка позивача неодноразово зверталася до їхньої інспекції, так як її земельна ділянка межує із земельною ділянкою позивача, а тому вона наполягала на тому, щоб остання узаконила реконструйовану господарську будівлю або знесла її чи розмістила подалі від її межі. Спочатку цей акт містив також дані про туалет, який був збудований біля цієї конструкції, а потім самостійно демонтований позивачем, а реконструйована господарська будівля залишилася. Вважає, що дане правопорушення є триваючим і воно буде тривати до того часу, доки позивач щось не зробить із будівлею. Причин щодо неможливості притягнення позивача ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності в межах двомісячного терміну з дня закінчення строку виконання припису не навіва, оскільки тоді ще не працював безпосередньо у м.Жмеринка. Погодився, що позивач не мала змоги виконати припис в межах сформульованої в ньому вимоги, оскільки на той час і наразі немає проекту зонування території м.Жмеринки, що не надає можливості архітектору підписати відповідні висновки стосовно земельної ділянки. Також зазначив, що вимоги припису не передбачали приведення у первинний стан відповідного об'єкту та в акті перевірки не було зафіксовано щодо не приведення позивачем до попереднього стану об'єкта перевірки. Просив відмовити в задоволенні даного позову.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд доходить наступного.

У відповідності до вимог ч.2,4 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів; якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до змісту ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дії чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність; адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно вимог п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ч.1 ст.188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до копії акту Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області №479-ПП перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 14.05.2014 року (а.с.6) ОСОБА_3 самовільно без розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації здійснила реконструкцію сараю та будівництво санвузла за адресою: АДРЕСА_1, чим порушила вимоги ст.9 Закону України "Про архітектурну діяльність»; також встановлено, що 17.11.2010 року ОСОБА_3 за вчинене вищевказане правопорушення було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу та з моменту попередньої перевірки (16.11.2010 року) остання не проводила жодних будівельних робіт на даному об'єкті, а також не привела його до вимог чинного законодавства.

Згідно копії припису Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області №6 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 14.05.2014 року (а.с.7) від позивача ОСОБА_3 вимагалося привести об'єкти реконструкції до вимог чинного законодавства у термін до 30.05.2015 року.

28.03.2017 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області видано направлення №315-ПП на проведення позапланової перевірки (а.с.8), метою якої є здійснення перевірки виконання вимог припису №6-ЖМ від 14.05.2014 року щодо реконструкції господарської будівлі АДРЕСА_2.

З копії акту Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області №315-ПП перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 17.04.2017 року (а.с.9) вбачається, що за результатами перевірки встановлено, що під час виконання робіт з реконструкції господарської будівлі позивачем було вчинено порушення, а саме: проведена реконструкція без затвердженого будівельного паспорта і зареєстрованого повідомлення про початок виконання будівельних робіт, за що позивач вже була притягнута до відповідальності і для усунення виявлених порушень отримала припис №6-ЖМ від 14.05.2014 року, термін виконання якого закінчився 30.05.2015 року, також перевіркою встановлено, що станом на 11.04.2017 року вимоги припису не виконано.

В судовому засіданні також встановлено, що 11.04.2017 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області відносно ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.188-42 КУпАП (а.с.1-11) та 24.04.2017 року відповідачем за результатами розгляду справи була винесена постанова №130 (а.с.12-13), згідно якої позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Згідно копії листа виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області від 27.11.2015 року за вих. №894/ЗВ-01-04 (а.с.14) за розглядом заяви позивача з приводу затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,2105 га земель житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Шевченко, 27, площею 0,0465, виконавчий комітет Жмеринської міської ради повідомив, що станом на теперішній час здійснює заходи щодо приведення існуючої містобудівної документації відповідно до вимог вищевказаного Закону, а тому розгляд її питання буде можливим після затвердження відповідної містобудівної документації.

Згідно копії листа виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області від 22.02.2017 року за вих. №128-запит (а.с.15) вбачається, що станом на час підготовки відповіді на запит позивача, генеральний план міста Жмеринка, складовою якого є план зонування, знаходиться у розробника містобудівної інспекції, а саме у ТОВ «Інститут Харківпроект» та надати інформацію щодо дати можливого затвердження детального плану міста Жмеринка виконавчий комітет Жмеринської міської ради не має можливості, оскільки не володіє такою інформацією.

Згідно копії технічної документації із землеустрою (а.с.19-44) землевпорядною організацією на замовлення позивача була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки Жмеринської міської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: вул. Шевченка, 27, м.Жмеринка Вінницької області.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені у відповідності до закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються

Окрім наведеного, вимогами статті 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративного стягнення. За загальним правилом адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - два місяці з дня його виявлення. По закінченні цих строків провадження у справі не може бути почате, а почате підлягає припиненню. Таким чином, для більшості правопорушень відправною точкою вважається день вчинення правопорушення. При триваючому правопорушенні початок перебігу строку давності визначається з дня виявлення правопорушення. Це пояснюється тим, що такі проступки вчиняються протягом певного проміжку часу й характеризуються безперервним здійсненням єдиного діяння.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, строк виконання припису було встановлено до 30.05.2015 року, а оскаржувана постанова була винесена 24.04.2017 року, тобто з пропущенням строку встановленого ст.38 КУпАП, оскільки відповідачу було відомо про строк виконання припису, так як він сам встановив цей строк.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Так, судом з пояснень сторін встановлено визнання ними обставин отримання позивачем припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, із вимогою приведення об'єкта реконструкції до вимог чинного законодавства у термін до 30.05.2015 року, правомірність якого наразі ніким не заперечується.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача, що вчинене ОСОБА_3 правопорушення, передбачене ч.1 ст.188-42 КУпАП, за яке на неї було накладено адміністратвне стягнення, є триваючим, оскільки перебіг його вчинення визначається подією закінчення кінцевої дати встановленого приписом строку, відтак дане правопорушення має разовий характер за фактом порушення граничного терміну, визначеного приписом.

За таких обставин, винесення оспорюваної постанови від 24.04.2017 року відповідачем здійснено вочевидь поза межами встановленого ч.1 ст.38 КУпАП двомісячного строку з дня вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП, датою початку якого є 31.05.2015 року, а датою закінчення означеного строку - 31.07.2015 року, не пізніш якого вказаною загальною нормою адміністративного закону визначено можливість накладення адміністративного стягнення, та за спливом якого положеннями п.7 ст.247 КУпАП передбачено неможливість початку провадження в справі про адміністративне правопорушення та обов'язковість закриття розпочатого провадження, вимог щодо чого відповідачем дотримано не було.

Також судом не приймаються до уваги доводи відповідача щодо можливості виконання позивачем припису шляхом демонтажу чи приведення у попередній стан реконструйованого об'єкту нерухомості, оскільки саме такої прямої вимоги припис не містив, а відповідачем визнано, що альтернативна можливість виконання припису полягає в узаконенні проведеної реконструкції, з метою та наміром чого позивачем належно виконано звернення до відповідних державних органів та органів місцевого самоврядування передусім щодо приватизації земельної ділянки за місцем розташування реконструйованої споруди, однак, з незалежних від її волі причин остаточному вирішенню цього питання завадила заборона передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування, зокрема, фізичним особам для містобудівних потреб у разі відсутності зптвердженого плану зонування або детального плану теиторії, що визначена положеннями ч.3 ст.24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відтак, встановлені в судовому засіданні обставини щодо звернення позивача до Жмеринської міської ради та отримання її рішення від 07.11.2014 року №923 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою, замовлення позивачем та виготовлення землевпорядною організацією ПП "Земельно-кадастрове бюро м.Жмеринка" технічної документації щодо земельної ділянки по вул. Шевченка, 27 (25), в м.Жмеринці, а також подання на затвердження Жмеринській міській раді технічної документації із землеустрою із отриманням відповіді про неможливість такого затвердження з відповідних вимог закону та можливості розгляду звернення після затвердження містобудівної документації, що вбачається з копії останньої (а.с.19-44) та за змістом повідомлення Жмеринської міської ради віл 27.11.2015 року, визначають дієві та сумлінне намагання позивача виконати вимоги наданого їй припису в межах власних повноважень в період до прийняття оспорюваної постанови. Тому у вказаних діях ОСОБА_3 вочевидь відсутні ознаки умисної бездіяльності щодо невжиття заходів для виконання припису №6-ЖМ від 14.05.2014 року за допустимості альтернативного способу його виконання, що відповідно визначає відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП, суб'єктивна сторона якого характеризується наявністю вини саме у формі умислу, відсутність якого визначає відсутність складу вказаного правопорушення, а відтак постанова головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Нікітіна С.С. від 24.04.2017 року №130 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП, та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн. з цих підстав є неправомірною та підлягає скасуванню судом, а проадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності належить закрити, у зв'язку з чим адміністративний позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню у повному обсязі.

За відсутності клопотань сторін про компенсацію понесених судових витрат, суму судового збору, від сплати якої при подачі позову звільнений позивач слід віднести на рахунок держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.9, 18, 38, 188-42, 283, 288, 289, 293 КпАП України, ст. 3-5, 9, 14, 17, 18, 69, 71, 72, 96, 121, 128, 159-163, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задоволити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Нікітіна Сергія Станіславовича від 24.04.2017 року №130 про накладення на ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП, адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень.

Провадження в адміністративній справі за ознаками вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП, - закрити.

Судові витрати з оплати судового збору віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків її оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання її копії, Вінницькому апеляційному адміністративному суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.