Справа № 805/1213/17-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошкош О.О.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року справа №805/1213/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання - Челахової О.О., представника позивача - Крука Є.В., представника відповідача - Ковальчука Т.О., діючих за довіреностями, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі № 805/1213/17-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2017 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» звернулось до суду із позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення Офісу великих платників податків державної фіскальної служби № 7948/10/28-10-50-19-12 від 10 лютого 2017 року за підписом в.о. заступника начальника - начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Самойленко Т.М. про відмову позивачу у застосуванні п. 38.11 підрозділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України (а.с. 4-12).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі № 805/1213/17-а адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 10 лютого 2017 року №7948/10/28-10-50-19-12 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» у застосуванні п.38.11 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України (а.с. 194-195).

Не погодившись із судовим рішенням, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила суд скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, податковим органом зазначено, що при винесені рішення про відмову у застосуванні п.38.11 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України контролюючим органом враховано, що в ході перевірки господарської діяльності підприємства за 2015 рік товариством надані всі документи бухгалтерського обліку, що спростовує твердження позивача в їх відсутності (а.с. 200-201).

Представник апелянта в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача у судовому засідання заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд залишити постанову суду першої інстанції без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Представник другого відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» є юридичною особою (), яке до 16 грудня 2014 року перебувало на обліку в Державній податковій інспекції в Калінінському районі м.Донецька, 16 грудня 2014 року Товариство взято на податковий облік Костянтинівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області.

Місце реєстрації Товариство з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» до 01 грудня 2014 року м.Донецьк, вул.Рилєєва, буд.39 (а.с. 28), в подальшому підприємство перереєструвалось за адресою - м.Костянтинівка, ву.К.Маркса, (Інженерна) 3 (а.с. 29). Діє на підставі Статуту (а.с. 14-27).

19 січня 2017 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби на підставі наказу Державної фіскальної служби України від 16 січня 2017 року № 16 (а.с. 53) прийнято наказ № 87 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання» з питань правильності висновків акта документальної позапланової перевірки від 25 листопада 2015 року щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року відповідно до пп.78.1.12 п.78.1 ст178 Податкового кодексу України з 24 січня 2017 року тривалістю 15 робочих днів (а.с. 52).

23 січня 2017 року позивач звернувся до начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на підставі положень пункту 38.11 підрозділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, в якому зазначив про відсутність первинних документів за період з 01 січня 2011 по 15 грудня 2014 у зв'язку із неможливістю вивозу таких документів з території, непідконтрольній українській владі (а.с. 33).

10 лютого 2017 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби за підписом в.о.заступника начальника - начальника Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС прийнято рішення №7948/10/28-10-50-19-12 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» у застосуванні п. 38.11 підрозділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, щодо запровадження мораторію на проведення будь-яких перевірок стосовно зазначених у повідомленні від 23 січня 2017 №28 податкових (звітних) періодів.

Відмова вмотивована тим, що під час проведення перевірки, яка розпочата 09 листопада 2015 року фахівцям Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції надані первинні документи, що підтверджується змістом акту від 25 листопада 2015 року №19/05-14-22-11-2-25599771, додатком №4 до акту "Узагальнений перелік документів, які було використано при проведенні перевірки" (а.с. 34-36).

Правомірність прийняття контролюючим органом вищевказаного рішення про відмову у застосуванні п. 38.11 підрозділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, щодо неможливості пред'явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, як виняток із положень пункту 44.3 та пункту 44.5 статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом неправомірно відмовлено у застосуванні, до спірних правовідносин, п. 38.11 підрозділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, оскільки позивачем доведено неможливість вивезення первинних документів з місця первинної реєстрації позивача у м.Донецьку, з підстав проведення антитерористичної операції.

Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України (далі - ПКУ).

Відповідно до п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПКУ, податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п.38.11 підрозділу ХХ Перехідних положень ПКУ тимчасово, до завершення проведення антитерористичної операції, до платників податків, які провадили господарську діяльність на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, і не можуть пред'явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, як виняток із положень пункту 44.3 та пункту 44.5 статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Підстави неможливості пред'явлення первинних документів:

первинні документи втрачені (знищені чи зіпсовані у зв'язку із проведенням антитерористичної операції);

первинні документи знаходяться в районі населених пунктів, на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, які неможливо вивезти або вивезення яких з даної території пов'язане із ризиком для життя та здоров'я платника податків, або неможливе у зв'язку з іншими адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків за місцем свого обліку подає до контролюючого органу повідомлення у довільній формі, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому вказуються: обставини, які призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, календарні періоди (день/місяць/рік), а також загальний перелік первинних документів (у разі можливості, із зазначенням реквізитів).

Дані та показники податкової звітності за періоди, які вказані у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв'язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від'ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від'ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) років, періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів до завершення антитерористичної операції запроваджується мораторій на проведення будь-яких перевірок стосовно зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків стане відомо про втрату цих документів, такий платник податків зобов'язаний подати до контролюючого органу нове повідомлення із зазначенням обставин такої втрати.

Платники податків, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього пункту, не можуть бути перевірені контролюючим органом стосовно зазначених у повідомленні періодів, у тому числі після завершення антитерористичної операції.

Втрата документів, що не пов'язана з проведенням антитерористичної операції, не надає право платнику податків застосовувати положення цього пункту.

Зазначені в цьому пункті положення застосовуються до платників податків, які станом на 01 грудня 2016 року здійснили зміну своєї податкової адреси з тимчасово окупованої території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, на іншу територію України.

Платник податків не може застосовувати положення цього пункту стосовно календарних періодів після перереєстрації підприємства на іншій території України.

Обов'язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього пункту покладається на контролюючий орган. Платник податків, який безпідставно застосував положення цього пункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

У разі відмови контролюючого органу у застосуванні положень цього пункту контролюючий орган зобов'язаний видати вмотивоване рішення у строк не пізніше одного місяця з дати отримання повідомлення від платника податків, в якому зазначаються підстави та докази такої відмови.

Рішення контролюючого органу може бути оскаржене в адміністративному чи судовому порядку. До винесення остаточного рішення по справі контролюючий орган не може піддати сумніву показники податкової звітності, а також ініціювати проведення будь-якої перевірки платника податків щодо періодів, які зазначені у повідомленні.

У податкових періодах, зазначених у повідомленні, не може бути переглянуто у бік збільшення суми податкових зобов'язань з податків і зборів, задекларовані у податкових деклараціях за вказані податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток, задекларовані у податкових деклараціях/розрахунках за вказані податкові звітні періоди, у бік збільшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявленої у податкових деклараціях за вказані звітні періоди.

Оскільки позивач повідомляв податковий орган про відсутність всіх первинних документів, що не виключно ,за період з 01.01.2011 р. по 15 .12.2014 р. відповідач повинен був розглянути зазначене повідомлення саме за даний період.

Відмовляючи позивачу в застосуванні положень п.38.11 підрозділу ХХ Перехідних положень ПКУ, податковий орган посилався на факт надання позивачем всіх первинних документів під час проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «КЗМО» в листопаді 2015 року , за наслідками якої складено акт від 25 листопада 2015 року №19/05-14-22-11-2-25599771, правомірність якого перевіряється шляхом проведення службової перевірки. Однак, як вбачається з акту від 25.11.2015 року, перевіркою охоплюється тільки період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, тобто не весь час, зазначений позивачем у повідомлені.

Однак, в спірному рішенні відповідачем не доведена наявність у відповідача всіх первинних документів за період починаючи з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2013 року, а що стосується періоду перевірки з 01.01.2014 року по 15 грудня 2014 року суд апеляційної інстанції також вважає недоведеним факт наявності у позивача у зазначений період всіх первинних документів з огляду на наступне.

Як вбачається з додатку № 4 до акту перевірки « Узагальнений перелік документів, які було використано при проведенні перевірки ТОВ «КЗМО» за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, частина документів були надані суцільним порядком, а частина документів була надана вибірковим порядком.

Окрім того, з тексту акту вбачається,що під час проведення перевірки ТОВ « КЗМО» до перевірки не було надано первинні бухгалтерські документи ( видаткові накладні, акти виконаних робіт, ТТН, інше) та податкові документи ( податкові накладні), які б підтверджували факт здійснення господарських операцій ( а.с.25 акту перевірки)

З огляду на не надання податкових накладних на підтвердження здійснення господарських операцій, актом перевірки були встановлені порушення Податкового Кодексу України.

Зазначені обставини спростовують доводи апелянта про надання повного пакету первинних документів під час проведення перевірки.

Окрім того,позивач ще 08 червня 2016 року звертався до податкового органу з проханням про продовження строків для подання документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів з наданням сертифікату № 6411 від 06.06.2016 року , виданого Торгово-промисловою палатою України про форс-мажорні обставини щодо неможливості надання документів у зв'язку із проведенням документальної позапланової виїзної перевірки ( т.1 а.с.43).

При цьому, суд критично відноситься до посилання відповідача на наявність всіх первинних документів у товариства за період з 01 січня 2011 року по 15 грудня 2014 року, оскільки під час проведення перевірок та на запити про надання первинних документів позивачем повідомлено контролюючий орган про знаходження документів в архіві за попереднім місцезнаходженням товариства, тобто в м.Донецьку, доступ до яких забезпечити неможливо (запити Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання" до начальника СДПІ з обслуговування великих платників у м.Харкові МГУ ДФС №114 від 14 квітня 2016 року (а.с. 118-119), №183 від 08 червня 2016 року (а.с. 40-42).

При цьому, суд зазначає, що неможливість вивезення первинних документів з міста Донецька (місця первинної реєстрації позивача) пов'язана з проведенням антитерористичної операції (Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р), що надає право застосовувати до платника податків положення п.38.11 підрозділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України.

З листа Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 07 лютого 2017 року № 107/7/05-14-14-13-2 до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС вбачається, що первинні документи (крім статутних документів, даних інформаційних систем податкового органу) за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року у позивача відсутні, що підтверджується узагальненим переліком документів, які надані товариством при проведені перевірки контролюючого органу за цей період (а.с. 48-51).

Крім того, в матеріалах справи наявна ухвала Краматорського міського суду Донецької області від 03 серпня 2016 року про скасування ухвали слідчого судді Краматорського міського суду від 16 березня 2016 року у справі № 234/4218/16-к про призначення по кримінальному провадженню № 0000049 документальної позапланової перевірки товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині повноти нарахування та сплати податків за результатами його фінансово-господарської діяльності у тому числі з Товариством з обмеженою відповідальністю «Брухт-Сервіс», за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року, у зв'язку з відсутністю можливості товариства надати посадовим особам контролюючих органів витребуваних документів за цей період (101-103).

Отже, враховуючи те, що Товариство не має змоги надати контролюючому органу всі первинні документи податкового та бухгалтерського обліку, відповідач неправомірно відмовив у застосуванні положень п.38.11 підрозділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання", суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції ще раз наголошує на тому, що податковим органом не доведена наявність у позивача всіх первинних документів податкового та бухгалтерського обліку, що дає право відповідачу відмовити .

Відповідно до приписів ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення про проведення перевірки, відтак, спірний наказ є таким, що підлягає скасуванню.

Згідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись статтями 122-1, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі № 805/1213/17-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без змін.

Вступну та резолютивну частини ухвали прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 02 серпня 2017 року.

Повний текст ухвали виготовлено 07 серпня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Судді Т.Г.Арабей

І.В.Геращенко

Г.М. Міронова