Справа № 461/13882/14-а (2а/461/6/15)
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 року м. Київ К/800/40649/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа - Львівське комунальне підприємство (далі - ЛКП) "Львівтеплоенерго" про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання до вчинення дій за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 04 лютого 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2015 року

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 у Галицькому районному суді м. Львова пред'явила позов до Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа - ЛКП "Львівтеплоенерго" про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання до вчинення дій.

Просила:

- визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 26 вересня 2014 року № 737 "Про ліквідацію підвальних котелень ЛКП "Львівтеплоенерго";

- зобов'язати Львівську міську раду відновити функціонування підвальної котельні у будинку АДРЕСА_1 та разом з ЛКП "Львівтеплоенерго" забезпечити опалення квартир цього будинку шляхом подачі тепла до системи його централізованого опалення.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04 грудня 2014 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено.

Зупинено дію рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 26 вересня 2014 року № 737 "Про ліквідацію підвальних котелень ЛКП "Львівтеплоенерго". Заборонено Львівській міській раді та ЛКП "Львівтеплоенерго" демонтувати обладнання підвальної котельні у будинку АДРЕСА_1 та вчиняти інші дії, які можуть призвести до виведення цієї підвальної котельні з функціонального робочого стану.

Зобов'язано Львівську міську раду та ЛКП "Львівтеплоенерго" відновити роботу підвальної котельні у будинку АДРЕСА_1. Зобов'язано Львівську міську раду та ЛКП "Львівтеплоенерго" відновити подачу тепла у квартиру АДРЕСА_1.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 04 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04 грудня 2014 року, щодо зупинення рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 26 вересня 2014 року № 737 "Про ліквідацію підвальних котелень ЛКП "Львівтеплоенерго"; заборони Львівській міській раді та ЛКП "Львівтеплоенерго" демонтувати обладнання підвальної котельні у будинку АДРЕСА_1 та вчиняти інші дії, які можуть призвести до виведення цієї підвальної котельні з функціонального робочого стану; зобов'язання Львівської міської ради та ЛКП "Львівтеплоенерго" відновити роботу підвальної котельні у будинку АДРЕСА_1; зобов'язання Львівської міської ради та ЛКП "Львівтеплоенерго" відновити подачу тепла у квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2015 року постанову Галицького районного суду м. Львова від 04 лютого 2015 року скасовано та провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій,

ОСОБА_4 подала касаційну скаргу.

Посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 26 вересня 2014 року № 737 "Про ліквідацію підвальних котелень ЛКП "Львівтеплоенерго" вирішено ліквідувати підвальні котельні відповідно до переліку, вказаного в додатку до рішення виконкому.

Суд першої інстанції, розглянувши справу по суті, дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, в зв'язку із чим у задоволенні позовних вимог відмовив.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спір між сторонами не має ознак публічно-правового спору в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у даному випадку Львівська міська рада виступає як власник комунального майна, а не як суб'єкт владних повноважень.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із висновком суду апеляційної інстанції із огляду на таке.

Статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень;

Адміністративне судочинство - це діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом;

Суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно з частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з матеріалами справи предметом спору у цій справі є визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради "Про ліквідацію підвальних котелень ЛКП "Львівтеплоенерго".

Правовий статус міської ради визначений Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", статтею 10 якого встановлено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, позабюджетні цільові (у тому числі валютні) та інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно з пунктом 30 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключною компетенцією відповідної ради є: прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Відповідно до частини п'ятої статті 60 цього ж Закону органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Колегія суддів зазначає, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник державного майна здійснює розпорядження об'єктів, які знаходяться у комунальній власності, у порядку, встановленому законом.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги не підлягають вирішенню в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновку суду апеляційної інстанції та встановлених обставин справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 223 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Оскільки суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для скасування його рішення у цій справі немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа - Львівське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго" про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання до вчинення дій - без зміни.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.