Справа № 815/3728/16
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/3728/16

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Зуєвої Л.Є.

за участю секретаря - Худика С.А.

за участю представників апелянтів - ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю представника позивача - ОСОБА_3

за участю представника відповідача - Канєвської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_5, Головного територіального управління юстиції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Жигаліної Юлії Іванівни, державного реєстратора Одеського міського управління юстиції в Одеській області Антоненко Оксани Сергіївни, державного реєстратора Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калашнік Дмитра Сергійовича, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, треті особи на стороні відповідачів: ОСОБА_10, ОСОБА_5, про визнання неправомірним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до державного реєстратора Одеського міського управління юстиції в Одеській області Антоненко Оксани Сергіївни, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Жигаліної Юлії Іванівни, державного реєстратора Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калашніка Дмитра Сергійовича, треті особи: ОСОБА_10 та ОСОБА_5, про визнання неправомірним та скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області Антоненко Оксани Сергіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №19194512 від 09.02.2015р. щодо реєстрації права власності за ОСОБА_10 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Жигаліної Юлії Іванівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №19642131 від 26.02.2015р., яким за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1, на підставі договору дарування від 26.02.2015р.; рішення державного реєстратора Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калашнік Дмитра Сергійовича №27212366 від 18.12.2015р., яким внесено зміни щодо об'єкту нерухомого майна, а саме: квартиру за адресою АДРЕСА_1 змінено на житловий будинок з видачею свідоцтва про право власності на житловий будинок.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області Антоненко О.С. від 09.02.2015р. №19194512 було прийнято на підставі рішення Київського районного суду від 03.12.2009р. по справі №2-6990 та декларації Департаменту ДАБІ в Одеській області № ОД 86 від 29.12.2014р. про готовність об'єкта до експлуатації, які скасовані у законному порядку, а тому, на думку позивача, повністю втрачають юридичну силу підстава проведення державної реєстрації та рішення про державну реєстрацію. Також, позивач вважає, що у зв'язку із зазначеним, підлягають скасуванню і подальші рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме, рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Жигаліної Ю. І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №19642131 від 26.02.2015р. та рішення державного реєстратора Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калашнік Д. С. №27212366 від 18.12.2015р.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2017 року - позов задоволено.

Скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області Антоненко Оксани Сергіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №19194512 від 09.02.2015р.

Скасовано рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Жигаліною Юлії Іванівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №19642131 від 26.02.2015р.

Скасовано рішення державного реєстратора Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калашнік Дмитра Сергійовича №27212366 від 18.12.2015р.

В апеляційній скарзі, Головне територіальне управління юстиції в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду від 28 квітня 2017 року - скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду від 28 квітня 2017 року - скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що оскаржувана реєстрація права власності на об'єкт нерухомого майна була проведена з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: на підставі рішення суду та на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації, які в подальшому були скасовані в установленому законом порядку, що є підставою для скасування рішення про проведення такої реєстрації, та усіх послідуючих реєстрацій стосовно цього об'єкту нерухомості.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як свідчать матеріали справи, АДРЕСА_1 було перейменовано у АДРЕСА_1 (а.с.36 т.1).

Судом встановлено, що 09.02.2015р. державним реєстратором Одеського міського управління юстиції в Одеській області Антоненко Оксаною Сергіївною було прийнято рішення №19194512 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_10 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.235 т.1).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №.02.2015р. державним реєстратором Одеського міського управління юстиції в Одеській області Антоненко Оксаною Сергіївною було внесено до Реєстру відомості про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна відповідно до прийнятого нею рішення №19194512 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.89-91 т.1).

Відповідно до зазначеної інформаційної довідки та матеріалів реєстраційної справи №01 державним реєстратором Одеського міського управління юстиції в Одеській області Антоненко О.С. було прийнято рішення №19194512 на підставі довідки з адресного бюро м. Одеси №167558/1 від 19.01.2015р.; витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.06.2010р. №26384525, видавник КП "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості"; заочного рішення Київського районного суду м. Одеси по справі №2-6990 від 03.12.2009р.; Декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД86 від 29.12.2014р., видавник Департамент ДАБІ в Одеській області; технічного паспорту від 19.01.2015р.ТОВ "Одеське регіональне БТІ" (а.с.185 - 248 т.1).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.12.2009р. по справі №2-6990 за адміністративним позовом ОСОБА_10 до виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання права власності на сарай, загальною площею 20 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 було визнано за ОСОБА_10 право власності на нежитлове приміщення сараю, загальною площею 20 кв.м., яке розташоване за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.20 т.1).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.05.2010р. по справі №2-6990 виправлено описку у резолютивній частині ухвали суду від 03.12.2009р. та замість "Визнати за ОСОБА_10 право власності на нежитлове приміщення сараю, загальною площею 20 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1" зазначено "…Визнати за ОСОБА_10 право власності на нежитлове приміщення сараю, загальною площею 20 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1".(а.с.219 т.1)

11.06.2010р. Комунальним підприємством "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" на підставі заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 03.12.2009р. по справі №2-6990 було зареєстровано право власності на нежитлове приміщення сараю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.200 т.1).

З матеріалів справи також вбачається, що заочне рішення Київського районного суду

м. Одеси №2-6990 від 03.12.2009р., яким було визнано право власності на нежитлове приміщення сараю за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_10, було скасовано ухвалою апеляційного суду Одеської області від 09.04.2015р.

Крім того, як вбачається з Декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД86 зареєстрованої 29.12.2014р. Департаментом ДАБІ в Одеській області, на підставі якої державним реєстратором Одеського міського управління юстиції в Одеській області Антоненко О. С. 09.02.2015р. було прийнято рішення №19194512 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_10 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_10 була здійснена реконструкція нежитлового приміщення сараю під квартиру без зміни геометричних розмірів за адресою: АДРЕСА_1, (а.с.210 т.1).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2014р. по справі №815/6993/14, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2015р., за адміністративним позовом ОСОБА_6 до департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області, третя особа: ОСОБА_10, про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт, скасовано реєстрацію Декларації від 31.10.2014р. за № ОД 66 про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції нежитлового приміщення сараю під квартиру без змін геометричних розмірів, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.23-31 т.1).

З матеріалів справи також вбачається, що 26.02.2015р. між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 було укладено договір дарування, згідно якого ОСОБА_10 передано безоплатно у власність ОСОБА_5 квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 31,5 кв.м., який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Жигаліною Ю. І. (а.с.239 т.1) У зв'язку із цим та на підставі заяви ОСОБА_5 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Жигаліною Ю.І. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №19642131 від 26.02.2015р., яким за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1.(а.с.246 т.1).

Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.09.2016р. 18.12.2015р. державним реєстратором Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калашніком Дмитром Сергійовичем на підставі рішення №27212366 внесено зміни щодо об'єкту нерухомого майна, а саме: квартиру за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 31,5 кв.м. змінено на житловий будинок, з господарчими будівлями та спорудами площею 30,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1, з видачею свідоцтва про право власності на житловий будинок (а.с. 89-91 т.1)

Предметом спору у цій справі, як випливає зі змісту її фактичних обставин, були реєстраційні дії із державної реєстрації за заявниками права приватної власності спочатку на квартиру, а потім на житловий будинок за вказаною вище адресою та видачі свідоцтв про право власності на цей об'єкт, відповідно до хронології встановлених обставин.

Цей спір сторони та суд визнали таким, що належить до юрисдикції адміністративних судів.

Однак в контексті конкретних обставин цієї справи та зумовленого ними нормативного регулювання правовідносин, що склалося між його суб'єктами, такий висновок не можна визнати правильним.

За частиною першою статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень » (далі - Закон № 1952-IV) під державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом частини 9 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зареєстрована декларація про готовність об'єкта до експлуатації або сертифікат є підставою у тому числі для оформлення права власності на нього.

Частиною другої статті 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) та його прийняття до експлуатації, якщо це передбачено законом. А якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, воно виникає з моменту державної реєстрації.

Покладання частиною другою статті 71 КАС України обов'язку на відповідача суб'єкта владних повноважень довести правомірність прийнятого ним рішення чи вчиненої дії не звільняє суд від обов'язку з'ясування обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги або які мають інше значення для вирішення справи та перевірки їх відповідними доказами.

Суд першої інстанції помилково не звернув увагу на те, що у справах щодо оскарження актів індивідуальної дії відповідним правом наділені лише особи, щодо яких вони прийняті та прав і обов'язків яких вони безпосередньо стосуються. Відповідна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом України, у тому числі у постановах від 24 лютого 2015 року (справа №21-34а15) від 24 червня 2014 року (справа №21-231а14).

Таким чином, під час розгляду справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, оскільки без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає. Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

При цьому, судова колегія вважає недостатнім для висновку про порушення прав позивача оскаржуваними актами, посилання суду першої інстанції на те, що позивач ОСОБА_6 зареєстрована з 05.07.1984р. за адресою: АДРЕСА_1, якій також належить земельна ділянка площею 0,0136га за цією ж адресою, що є зовсім іншим відокремленим об'єктом нерухомості, ніж спірний будинок. Судом в рішенні не наведено обґрунтованих висновків про те, яким саме чином оскаржувані рішення про оформлення права власності на спірний житловий будинок порушують права, свободи чи інтереси певної особи - позивача.

Характеризуючи ненормативні правові акти, Конституційний Суд України у рішенні від 16 квітня 2009 року N 7-рп/2009 (справа N 1-9/2009) їх визначив як такі, що передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

На неможливість забезпечення реального захисту прав оскарженням актів індивідуальної дії, які вичерпали свою дію та на підставі яких виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, вказував Верховний Суд України, зокрема у постанові від 11.11.2014 року (справа №21-405а14).

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до частини 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких застосовано цей акт, а також особи, які є субєктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Позивач оскаржує правові акти індивідуальної дії, якими є рішення відповідачів про оформлення права власності за ОСОБА_10 та ОСОБА_5 на нерухоме майно.

Тобто, такі правові акти, які породжують права і обов'язки тільки того суб'єкту, якому його адресовано.

З огляду на зазначене, посилання позивача на порушення її прав в сфері публічних правовідносин, внаслідок прийняття оскаржуваних рішень, є безпідставним, оскільки зазначені рішення не стосуються її безпосередньо.

Подальше оспорювання правомірності набуття права власності ОСОБА_10 та ОСОБА_5 на спірний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 має вирішуватися у порядку цивільного судочинства, так як виникає спір про право.

Оскільки позивач звернулася до суду за захистом порушеного, на її думку, права співвласника багатоквартирного будинку щодо користування допоміжними приміщеннями, розташованими на прибудинковій території, яким в даному випадку є колишній сарай, а нині спірний житловий будинок, дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Рішення суду першої інстанції, про перегляд якого подано апеляційні скарги, ухвалено щодо реєстраційних дій, здійснених на основі юридичних фактів, стосовно яких існує спір про право цивільне, в межах якого (за наявності для цього підстав) можуть бути розв'язані й питання, пов'язані з реєстрацією права власності на будівлю.

Рішення про закриття справи не обмежує сторони у реалізації захисту свого речового права в порядку цивільного судочинства.

Судом першої інстанції даний спір розглянутий в порядку адміністративного судочинства, тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 198 КАС України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 157, 195, 198, 202, 203, 205, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_5, Головного територіального управління юстиції в Одеській області - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Жигаліної Юлії Іванівни, державного реєстратора Одеського міського управління юстиції в Одеській області Антоненко Оксани Сергіївни, державного реєстратора Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калашнік Дмитра Сергійовича, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, треті особи на стороні відповідачів: ОСОБА_10, ОСОБА_5, про визнання неправомірним та скасування рішення, -скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою провадження у справі - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий :

Судді: