Справа № 804/9136/16
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2017 р. Справа № 804/9136/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О.В.
при секретарі Максименко Е.М.
позивача ОСОБА_1
представника відповідача Лагно А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 17-тої окремої танкової бригади (17 ОТБр, в/ч НОМЕР_1 , в/ч-п/п НОМЕР_2 ) про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до 17-тої окремої танкової бригади (17 ОТБр, в/ч НОМЕР_1 , в/ч-п/п НОМЕР_2 ), в якому просив:
1. Визнати незаконним призначення ОСОБА_1 на нижчу посаду командира взводу батареї управління та радіолокаційної розвідки ЗРАДН 17-ї окремої танкової бригади (наказ Командуючого військ ОК «Схід» від 27.08.2015 №78).
2. Зобов`язати 17-ту окрему танкову бригаду провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 : грошове забезпечення за жовтень 2015 року і листопад 2015 року (по день вибуття з військової частини НОМЕР_1 ); невиплачену різницю грошового забезпечення за серпень-листопад 2015 року; заборгованість по 4-х відрядженнях в ОК «Схід» на бойові чергування (компенсації проїзду, добові тощо).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що пониження позивача у посаді в 17-й танковій бригаді провели з порушенням п.82 Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України та законодавства України.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові й письмових поясненнях, та просив позов задовольнити в повному обсязі.
Представник 17-тої окремої танкової бригади (17 ОТБр, в/ч НОМЕР_1 , в/ч-п/п НОМЕР_2 ) у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, виклавши свої заперечення письмово. В обґрунтування заперечень зазначено, що при призначенні ОСОБА_1 на нижчу посаду 17-та окрема танкова бригада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, з дотриманням вимог Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України та законодавства України.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 №78 від 11.03.2015 р. лейтенанта ОСОБА_1 , призначеного наказом Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 06.03.2015р. №85 на посаду командира взводу засекреченого зв`язку центру зв`язку командного пункту управління польового вузла зв`язку, який прибув з військової частини - польова пошта НОМЕР_3 м. Київ, з 11.03.2015 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення (а.с.28).
Наказом Командуючого військ OK «Схід» від 11.05.2015 pоку №14 лейтенант ОСОБА_1 призначений на вищу посаду начальника зв`язку-командира взводу штабу зенітного ракетно-артилерійського дивізіону (ЗРАДН).
Відповідно до службової характеристики від 06.08.2015 року старший лейтенант ОСОБА_1 за час проходження служби на посаді начальника зв`язку-командира взводу штабу зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини-польова пошта НОМЕР_2 зарекомендував себе з негативної сторони (а.с.40).
23 серпня 2015 року у зв`язку з проведенням організаційних заходів, військова частина-польова пошта НОМЕР_2 перейшла на новий штат.
Наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 27.08.2015 р. №78 відповідно до п. 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України старшого лейтенанта ОСОБА_1 було визначено звільнити від займаної посади та призначити до військової частини польова пошта НОМЕР_2 на посаду командира взводу зв`язку батареї управління та радіолокаційної розвідки зенітного ракетно-артилерійського дивізіону у зв`язку із проведенням організаційних заходів (а.с.30-31).
17.09.2015 старший лейтенант ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 з рапортом про надання письмової відповіді з обґрунтуванням підстав звільнення з посади начальника зв`язку та призначення на нижчу посаду (т.1 а.с.10).
Згідно відповіді т.в.о. командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 22.10.2015 року №2971 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , керуючись п.82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, було переведено на нижчу посаду у зв`язку з проведенням організаційних заходів, а саме: переходом частини на новий штат, в зв`язку з чим попередня посада начальника зв`язку командира взводу зв`язку була розділена на дві окремі, а також з урахуванням професійних якостей старшого лейтенанта ОСОБА_1 , керуючись характеристикою, наданою його безпосереднім командиром (а.с.11).
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 №3842 від 22.10.2015 року призначено службове розслідування за фактом неприйняття посади командира взводу зв`язку БУ та РЛР ЗРАДн начальником зв`язку-командиром взводу штабу ЗРАДн старшим лейтенантом ОСОБА_1 (а.с.36).
Відповідно до акту службового розслідування від 23.10.2015 установлено, що з пояснень старшого лейтенанта ОСОБА_1 останній відмовляється приймати посаду, мотивуючи своє рішення тим, що немає підстав призначення його на посаду з пониженням посадового окладу та тим, що командування ЗРАДн попередило його про призначення «заднім числом». Згідно пояснень начальника стройової частини відділення персоналу, ОСОБА_1 прибув до військової частини-польова пошта НОМЕР_2 11.03.2015 після закінчення курсів підготовки мобілізованих офіцерів та Наказом НГШ-ГК ЗСУ від 06.03.2015 №85 був призначений на посаду командира взводу ЗАЗ центру зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку, яка на той час не була вакантною, тому офіцера було призначено на посаду начальника зв`язку-командира взводу штабу ЗРАДн наказом командувача ВОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 11.03.2015 року №14. 23.08.2015 у зв`язку з проведенням організаційних заходів посада старшого лейтенанта ОСОБА_1 була скорочена та введені посади командира взводу зв`язку БУ та РЛР ЗРАДн та начальника зв`язку штабу ЗРАДн. У зв`язку з необхідністю комплектування у першу чергу командних посад та враховуючи службову характеристику старшого лейтенанта ОСОБА_1 від 06.08.2015, його було внесено в план переміщення особового складу офіцерів. На підставі цього старший лейтенант ОСОБА_1 був призначений на посаду командира взводу зв`язку БУ та РЛР ЗРАДн наказом командувача ВОК «СХІД» від 27.08.2015. Витяг з наказу прийшов до частини 01.09.2015 року за вх№4218 та був доведений до командирів підрозділів. Відповідно до акту запропоновано старшому лейтенанту ОСОБА_1 в триденний строк прийняти посаду командира взводу зв`язку БУ та РЛР ЗРАДн, про що подати акти прийому посади до нетаємного діловодства (а.с.33-40).
В наказі командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 №383 від 27.10.2015 р. було визначено старшому лейтенанту ОСОБА_1 прийняти посаду командира взводу зв`язку батареї управління та радіолокаційної розвідки зенітного ракетно-артилерійського дивізіону до 06.11.2015 р., що не було зроблено у визначений термін (а.с.42).
Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 №5017 від 11.11.2015 р. було призначено службове розслідування. Згідно акту службового розслідування установлено, що відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 №383 від 27.10.2015 року старшому лейтенанту ОСОБА_1 наказано прийняти посаду командира взводу зв`язку батареї управління та радіолокаційної розвідки зенітного ракетно-артилерійського дивізіону. Даний наказ у присутності свідків йому був доведений, але він відмовився ставити свій особистий підпис про доведення. Мотивуючи свою відмову, пояснив, що відмовляється приймати посаду, оскільки посада нижча, ніж посада, яку він обіймав до змін штату частини. У зв`язку з зазначеним запропоновано накласти на старшого лейтенанта ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення догану (а.с.43-51).
Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 №4088 від 16.11.2015 р. за порушення ст. 37 Статуту внутрішньої служби ЗСУ у відповідності до ст. 68 пункту «б» Дисциплінарного статуту ЗСУ на командира взводу зв`язку батареї управління та радіолокаційної розвідки зенітного ракетно-артилерійського дивізіону старшого лейтенанта ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення догана (а.с.52-53).
Надаючи правову оцінку заявленим позивачем вимогам, з урахуванням викладених ним та відповідачем обставин, суд враховує наступне.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 року (надалі - Закон №2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно ч.4 ст.2 Закону №2232-ХІІ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч.13 ст.6 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року №3543-XII (надалі - Закон №3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Згідно ч.1 ст.1 Закону №3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17.03.2014 року №1126-VII, оголошенно проведення часткової мобілізації.
Також Президентом України були прийняті Укази «Про часткову мобілізацію» від 06.05.2014 року №454/2014, від 21.07.2014 року №607/2014, від 14.01.2015 року №15/2015.
За змістом ст.1 Закону №3543-XII особливий період продовжується з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно ч.1 ст.1 Закону №3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до ч.4 ст.3 Закону №3543-XII зміст мобілізації становить: переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, а також адміністративно-територіальних одиниць України на роботу в умовах особливого періоду; переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу.
Таким чином, закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду.
Згідно ч.1 ст.1 Закону №3543-XII демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.
Законодавчі обмеження щодо звільнення військовослужбовців пов`язані в першу чергу з особливим періодом і лише потім з мобілізацією як його складовою частиною.
Аналіз наведених правових норм, а також загальновідомих обставин іноземної агресії щодо України, дає суду підстави стверджувати, що особливий період не припиняється після закінчення терміну проведення мобілізації або у проміжках проведення мобілізації.
Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 16.02.2015 року у справі №800/582/14, у якій зроблено висновок, що між періодами проведення мобілізації стан особливого періоду не припинявся.
У п.п.1 п.81 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 (надалі - Положення №1153/2008) зазначено, що призначення на посади здійснюється: військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) - посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців (далі - номенклатура посад), яка затверджується Міністром оборони України.
Відповідно до абз.3 п.п.3 п.82 Положення №1153/2008 призначення військовослужбовців на нижчі посади здійснюється з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестації, а в особливий період - на підставі висновку службової характеристики.
Згідно п.83 Положення №1153/2008 військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю та набутим досвідом служби. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка).
Переміщення військовослужбовців по службі проводиться, як правило, без зарахування в розпорядження відповідних командирів.
Відповідно до Номенклатури посад для призначення військовослужбовців наказами по особовому складу, затвердженої наказом Міністра оборони України від 18.12.2012 року №865 (зі змінами), Командувач військ оперативного командування, в особливий період, здійснює призначення військовослужбовців на посади командирів батальйонів, дивізіонів та посад з штатною посадовою категорією до «майор» включно.
З матеріалів справи вбачається , що позивач був призначений на нижчу посаду в порядку реалізації висновку службової характеристики.
Відповідно до п.257 Положення №1153/2008 атестування військовослужбовців в особливий період не проводиться. У разі подання документів з питань призначення їх на посади нагородження чи присвоєння чергових військових звань складаються службові характеристики в порядку, визначеному Міністерством оборони України.
Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 року №170 (надалі - Інструкція №170) визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153 (п.1.1 Інструкція №170).
Відповідно до п.4.1 Інструкції №170 військовослужбовці Збройних Сил України призначаються на військові посади, передбачені штатами (штатними розписами) військових частин. Призначення військовослужбовців на посади і переміщення по службі здійснюються за результатами оцінювання, крім іншого, на підставі подань.
Згідно п.4.9 Інструкції №170 підставами для видання наказів по особовому складу про призначення і переміщення військовослужбовців на нижчі посади є витяг із Плану переміщення на посади або в разі здійснення незапланованого переміщення - Подання.
Крім вказаних документів, залежно від підстав призначення і переміщення, для видання наказів по особовому складу подаються копії атестацій і оцінних карток, а в особливий період - службові характеристики.
В матеріалах справи наявна копія службової характеристики, відповідно до якої позивач зарекомендував себе з негативної сторони та зазначено висновок про доцільність призначення його на нижчу посаду командира взводу зв`язку батареї управління та радіолокаційної розвідки ЗРАДн.
Згідно п.7.17 Інструкції №170 залежно від результатів оцінювання службової діяльності військовослужбовців за рік посадові особи, які складають на військовослужбовців оцінні картки, роблять висновки щодо відповідності посадам, які вони займають, а також надають рекомендації стосовно їх подальшого службового використання, а саме: зарахування до Резерву для просування по службі; залишення на займаній посаді; переміщення на рівнозначну посаду із зазначенням причин, визначених підпунктом 2 пункту 82 Положення; розгляду на атестаційній комісії на предмет відповідності займаній посаді.
Під час особливого періоду у разі подання документів з питань призначення військовослужбовців на посади, нагородження чи присвоєння чергових військових звань, залежно від результатів службової діяльності та отриманого бойового досвіду військовослужбовців, посадові особи, які складають на військовослужбовців службові характеристики, роблять висновки щодо відповідності посадам, які вони займають, а також надають рекомендації стосовно дальшого службового використання або їх заохочення, а саме: призначення на вищі посади; нагородження державними нагородами або відзнаками Міністерства оборони України; присвоєння військових звань; переміщення на рівнозначну посаду із зазначенням причин, визначених підпунктом 2 пункту 82 Положення; переміщення на нижчу посаду із зазначенням причин, визначених підпунктом 3 пункту 82 Положення.
У разі розбіжності висновків та рекомендацій безпосереднього і прямого начальників, які здійснювали щорічне оцінювання, посадової особи, яка здійснювала незалежне оцінювання у випадках, визначених пунктом 7.6 цього розділу, оцінна картка розглядається на засіданні атестаційної комісії, підзвітної посадовій особі, до повноважень якої належить право реалізації висновків комплексного оцінювання військовослужбовця. Висновок цієї комісії заноситься до розділу 7 оцінної картки і є остаточним.
В особливий період у разі розбіжності висновків та рекомендацій безпосереднього і прямого начальників, які здійснювали складання службової характеристики, виконання кадрового рішення, з приводу якого була складена службова характеристика військовослужбовця, не проводиться.
У разі непроведення в календарному році незалежного оцінювання військовослужбовця результати комплексного оцінювання за поточний рік визначаються результатами щорічного оцінювання військовослужбовця.
Судом досліджено характеристику позивача від 06.08.2015 року, з якої вбачається, що позивач зарекомендував себе з негативної сторони; обв`язки за посадою опанував не в повному обсязі; безініціативний; неадекватно реагує на критику. У вказаній характеристиці зроблено висновок про доцільність призначення його на нижчу посаду.
Крім того, у відповідності з вимогами наказу Міністра оборони України від 10.04.2009 року №170 «Про затвердження Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» (зі змінами) з метою надання практичної допомоги командирам (начальникам) у здійсненні щорічного оцінювання та періодичного атестування військовослужбовців Збройних Сил України розроблені Методичні рекомендації.
Методичні рекомендації з порядку організації і проведення атестування військовослужбовців Збройних Сил України, затверджені директором Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 11.09.2009 року №8426 (зі змінами від 26.01.2010 року №593, від 05.10.2010 року №9506, від 14.05.2013 року №4070, від 19.07.2013 року №226/НМЦ/2889, від 26.01.2016 року № 226/НМЦ/5).
Відповідно до п.4.1 вказаних Методичних рекомендацій, службова характеристика - це службовий документ, який визначає відповідність військовослужбовця займаній посаді, якість та результативність виконання ним посадових обов`язків; професійну підготовленість; індивідуальні риси в поведінці; результати службової діяльності та отриманого бойового досвіду військовослужбовцем.
Службова характеристика оформлюється на військовослужбовця в особливий період з метою встановлення, зміни або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу щодо призначення на посади, переміщення, звільнення з посад і зарахування у розпорядження, звільнення з військової служби та присвоєння їм військових звань (крім громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, та осіб, які призначені або призначаються на посади вищого офіцерського складу).
Відповідно до п.4.1.1 Методичних рекомендацій службова характеристика включає: відомості про службове становище військовослужбовця; текст службової характеристики, висновок і рекомендації безпосереднього командира; рішення посадової особи, яка затверджує службову характеристику; ознайомлення особи, на яку складається службова характеристика.
Також Методичними рекомендаціями визначено порядок складання службової характеристики, який зазначено у п.4.2.
Так відповідно до п.4.2 Методичних рекомендацій службову характеристику складає безпосередній командир (начальник) для обґрунтування чітко визначеного кадрового рішення стосовно військовослужбовця, з визначенням висновку щодо відповідності займаній посаді та рекомендацій стосовно подальшого службового використання або його заохочення, зокрема, переміщення на нижчу посаду із зазначенням причин, визначених п.п.3 п.82 Положення.
Безпосередній командир (начальник), після складання службової характеристики, надає її по команді для затвердження командиру (начальнику) військової частини (установи). Підпис командира (начальника), який затвердив службову характеристику, скріплюється гербовою печаткою.
У разі, якщо командир (начальник) військової частини (установи) має право на прийняття кадрового рішення стосовно військовослужбовця, затвердження службової характеристики здійснює прямий командир (начальник), який перебуває на посаді на одну ступень нижче, ніж командир (начальник) військової частини (установи).
Після затвердження службової характеристики, безпосередній командир (начальник) ознайомлює з нею військовослужбовця.
Затверджена та доведена до військовослужбовця встановленим порядком службова характеристика направляється до посадової особи з правом прийняття кадрового рішення відносно військовослужбовця, на якого складена характеристика.
У разі розбіжності висновків та рекомендацій безпосереднього і прямого командира (начальника), які здійснювали складання службової характеристики, виконання кадрового рішення, з приводу якого була складена службова характеристика військовослужбовця, не проводиться.
В залежності від зазначеного типу кадрового рішення службова характеристика повинна мати і відповідну спрямованість.
Дослідивши матеріали справи, суд має зазначити про відповідність характеристики позивача від 06.08.2015 року вищезазначеним Методичним рекомендаціям. Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність наявності підстав для визнання незаконним призначення ОСОБА_1 на нижчу посаду командира взводу батареї управління та радіолокаційної розвідки ЗРАДН 17-ї окремої танкової бригади (наказ Командуючого військ ОК «Схід» від 27.08.2015 №78).
У своїй позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що його було переведено на іншу посаду відповідно до підп. 3 п. 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, а саме: з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування. У змісті позовної заяви ОСОБА_1 зазначає, що його характеристика з місця служби є позитивною, на підтвердження чого він надає документи, які були затверджені 2016 роком, коли ОСОБА_1 проходив військову службу в інших військових підрозділах, а не у військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 .На момент проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 відповідно до характеристики від 06.08.2015 р. він зарекомендував себе з негативного боку.
Посилання позивача на тривалу і бездоганну службу в Збройних Силах України не є підставою для задоволення позову, оскільки рішення про переміщення позивача прийнято на підставі службової характеристики у відповідності до нормативно-правових актів зазначених вище.
За таких обставин переміщення по військовій службі позивача було здійснено у суворій відповідності до вимог Положення та в межах повноважень оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".
З огляду на зазначене, суд також приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача щодо зобов`язання 17-ту окрему танкову бригаду провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 : грошове забезпечення за жовтень 2015 року і листопад 2015 року (по день вибуття з військової частини НОМЕР_1 ); невиплачену різницю грошового забезпечення за серпень-листопад 2015 року; Також, немає підстав для задоволення вимоги в частині виплати позивачу заборгованості по 4-х відрядженнях в ОК «Схід» на бойові чергування (компенсації проїзду, добові тощо), оскілки під час розгляду справи відповідачем виплачено заборгованість по відрядженням в ОК «Схід» на бойові чергування.
Оскільки судовим розглядом не встановлено порушень прав позивача з боку 17-тої окремої танкової бригади (17 ОТБр, в/ч НОМЕР_1 , в/ч-п/п НОМЕР_2 ) при призначенні ОСОБА_1 на нижчу посаду командира взводу батареї управління та радіолокаційної розвідки ЗРАДН 17-ї окремої танкової бригади (наказ Командуючого військ ОК «Схід» від 27.08.2015 №78), то відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та представником відповідача докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до 17-тої окремої танкової бригади (17 ОТБр, в/ч НОМЕР_1 , в/ч-п/п НОМЕР_2 ) про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - відмовити.
Постанова набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду відповідно до ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 11 липня 2017 року

Суддя О.В. Врона