Справа № 824/574/17-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 серпня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/574/17-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернівецькій області про скасування податкових повідомлень - рішень та податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДФС у Чернівецькій області про скасування податкових повідомлень - рішень:

-№ від 19 квітня 2017 року (форма "В4"), згідно якого сума завищеного відємного значення податку на додану вартість становить 16392,00 грн;

- № від 19 квітня 2017 року (форма "Р"), згідно якого сума грошового зобов'язання становить 1573676,60 грн;

- № від 19 квітня 2017 року, згідно якого сума штрафних санкцій становить 263891,00 грн;

-№ від 19 квітня 2017 року (форма "Д"), згідно якого сума грошового зобов'язання становить 143536,59 грн;

-№ від 19 квітня 2017 року (форма "ПС"), згідно якого сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) становить 2550,00 грн;

- № від 19 квітня 2017 року (форма "Р"), згідно якого сума грошового зобов'язання становить 1857873,36 грн;

-№ від 19 квітня 2017 року (форма "ПС"), згідно якого сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) становить 170,00 грн;

-№ від 19 квітня 2017 року форма "С"), згідно якого сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) становить 510,00 грн;

- № від 19 квітня 2017 року (форма "Р"), згідно якого сума грошового зобов'язання становить 21606,25 грн;

- № від 19 квітня 2017 року.

- податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) № від 19 квітня 2017 року у сумі 552806,00 грн.

Частиною першою статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам, встановленим статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Однак позивач, оскаржуючи податкове повідомлення-рішення № від 19 квітня 2017 року, не надав його копії, а у випадку неможливості його подання - не зазначив причин.

Відсутність зазначеного документу підтверджується актом про нестачу матеріалів або недоліків у формуванні справи, складеним канцелярією Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2017 року.

Частиною третьою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Розміри ставок судового збору встановлені статтею 4 Закону України "Про судовий збір". Зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600 гривень.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, зміст та характер заявлених вимог майновий, оскільки вирішення судом цього спору стосується зобов'язань позивача, що виражені в грошовому еквіваленті, має очевидний економічний характер, а результат розгляду справи може призвести до зменшення активів позивача.

Однак позивачем, всупереч вказаним вище нормам, за звернення до суду із даним позовом судовий збір не сплачений.

Між тим, позивач у поданій позовній заяві просить суд відстрочити сплату судового збору.

В обгрунтування поданого клопотання вказано, що майновий стан позивача є незадовільним та на даний час немає можливості сплатити судовий збір в повному обсязі. Тому позивач просить суд відстрочити сплату судового збору до вирішення справи по суті.

Розглянувши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору та перевіривши матеріали даного адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" також передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновків про те, що підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони.

До того ж, передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення позивача від сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Указаний принцип закріплений і в статті 10 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом якої учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв прав учасників адміністративного процесу, зокрема, за ознаками майнового стану.

Позивач зазначає, що немає можливості сплатити судовий збір, у зв'язку із незадовільним майновим станом.

Однак при цьому він не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що його майновий стан не дає можливості сплатити судовий збір за подану ним заяву у встановленому законом порядку, а також доказів можливості сплати судового збору до вирішення цієї справи по суті.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість заявленого позивачем клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання до суду цього позову.

Таким чином, позивачу відповідно до частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України необхідно надати суду документ про сплату судового збору.

Згідно частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даної позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1.В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернівецькій області про скасування податкових повідомлень - рішень та податкової вимоги залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з моменту отримання даної ухвали шляхом подання позовної заяви у відповідності до вимог, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

В разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на цю ухвалу може бути подано до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Лелюк