Справа № 200/22349/16-а
Суддя: Литвиненко І. Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А Справа № 200/22349/16-а

Ім'ям України Провадження № 2-а/200/66/17

13 червня 2017 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого - судді Литвиненка І.Ю.

при секретарі - Козловій Ю.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Ковальчук М.К,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у м. Дніпрі ради про зобов'язання призначити та здійснювати соціальні виплати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 у грудні 2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача - УПСЗН Шевченківської районної у м. Дніпрі ради, у якому прохає суд про наступне: визнати протиправним рішення УПСЗН Шевченківської районної у м. Дніпрі ради про відмову в призначені допомоги при народженні дитини; визнати поважними причини пропуску термінів подачі заяви з усіма необхідними документами до УПСЗН Шевченківської районної у м. Дніпрі ради при призначенні виплати допомоги при народженні сина - ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополь Автономної Республіки Крим; поновити ОСОБА_3 строк для звернення до УПСЗН Шевченківської районної у м. Дніпрі ради із заявою про отримання державної допомоги при народженні сина; зобов'язати УПСЗН Шевченківської районної у м. Дніпрі ради призначити та виплатити ОСОБА_3 допомогу при народженні сина - ОСОБА_4 (а.с. 4).

В обґрунтування своїх вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина позивача - ОСОБА_5, з якою він перебуває у шлюбі, що зареєстрований 08 лютого 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції у м. Севастополі за актовим записом № 39, народила сина у пологовому будинку № 1 в м. Севастополі. У зв'язку з тим, що на той час в АР Крим вже пройшов референдум і діловодство здійснювалося відповідно до законодавства Російської Федерації, вони з дружиною були змушені здійснити реєстрацію народження дитини за місцем проживання - у м. Севастополі. 21 травня 2016 року позивач звернувся до суду на території України із письмовою заявою про встановлення факту народження дитини. 01 липня 2016 року рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська вказану заяву було задоволено та встановлено факт народження 05 серпня 2014 в м. Севастополі дитини чоловічої статі - ОСОБА_4 На виконання рішення суду, 13 липня 2016 року відділ державної реєстрації актів цивільного стану вніс актовий запис до книги реєстрації народжень за № 3 та видав свідоцтво про народження ОСОБА_4 В результаті звернення позивачем до УПСЗН Шевченківської районної у м. Дніпрі ради із заявою про оформлення допомоги при народженні дитини, йому було направлено повідомлення № 080614/280 від 15 грудня 2017 року, відповідно до якого у призначенні соціальної допомоги було відмовлено з тих підстав, що позивач не проживає за вказаною адресою та звернувся із вказаною заявою після спливу строку, встановленого відповідно до вимог п. 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2001 року, для такого звернення, а саме: після спливу 12 календарних місяців після народження дитини. Вважає, що відповідачем вимоги чинного законодавства не дотримано, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 9 закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», держава вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобов'язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв'язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, прохав задовольнити у повному обсязі. Пояснення надав аналогічні його тексту. Пояснив, що позивач не міг звернутися до УПСЗН у встановлений законодавством строк за призначенням допомоги, оскільки мав лише свідоцтво про народження дитини, видане та зареєстроване на території Російської Федерації.

Представник відповідача позов не визнала у повному обсязі. Пояснила, що підстав для задоволення позову немає, так як на момент звернення ОСОБА_3 до УПСЗН у жовтні 2016 року перевіркою було встановлено, що він за адресою, вказаною у заяві, не проживає та лише в червні 2017 року там зареєструвався. Крім того, ним було порушено встановлений нормою п. 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2001 року, строк на звернення за призначенням соціальної допомоги, поновлення якого нормами чинного законодавства України просто не передбачено. Через пропущений строк та з тих підстав, що момент звернення позивача до УПСЗН його малолітня дитина не перебувала на території Дніпропетровської області, у задоволенні позову слід відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу та перевіривши фактичні обставини справи наданими сторонами доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина позивача - ОСОБА_5, з якою він перебуває у шлюбі, що зареєстрований 08 лютого 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції у м. Севастополі за № 39, народила сина у пологовому будинку № 1 в м. Севастополі. У зв'язку з тим, що на той час на території АР Крим вже було окуповано військами РФ і діловодство здійснювалося відповідно до окупаційного законодавства РФ, вони з дружиною були змушені здійснити реєстрацію народження дитини за місцем проживання - у м. Севастополі. 21 травня 2016 року позивач звернувся до суду із письмовою заявою про встановлення факту народження дитини. 01 липня 2016 року рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська вказану заяву було задоволено та встановлено факт народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополі. На виконання рішення суду, 13 липня 2016 року відділ державної реєстрації актів цивільного стану вніс актовий запис до книги реєстрації народжень за № 3 та видав свідоцтво про народження ОСОБА_4 В результаті звернення позивачем до УПСЗН Шевченківської районної у м. Дніпрі ради із заявою про оформлення допомоги при народженні дитини, йому було направлено повідомлення № 080614/280 від 15 грудня 2017 року, відповідно до якого у призначенні соціальної допомоги було відмовлено з тих підстав, що позивач не проживає за вказаною адресою та звернувся із вказаною заявою після спливу строку, встановленого відповідно до вимог п. 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2001 року, для такого звернення, а саме: після спливу 12 календарних місяців з моменту народження дитини.

Відповідно до ст. 10 Закону України «про державну допомогу сім'ям з дітьми» та п. 10 Постанови КМУ № 1751 від 27 грудня 2001 року «Про затвердження порядку призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання. Також, ч. 7 ст. 11 вищевказаного закону встановлено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. У разі звернення осіб, місце проживання яких не зареєстроване, осіб, які вимушені були залишити місця проживання з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та не мають можливості зареєструвати новонароджену дитину, рішення про призначення допомоги при народженні дитини приймає орган соціального захисту населення на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов, складеного за місцем фактичного проживання сім'ї. Позивач звернувся з адміністративним позовом про призначення допомоги при народженні дитини, в якому посилається на норми Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», однак, строк на таке звернення, встановлений у 12 місяців з моменту народження дитини, минув. Зважаючи на те, що відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», а також Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, не передбачено можливості поновлення строку на звернення за призначенням державної допомоги при народженні дитини, а також тому, що нормою ст. 11 закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини, а цей строк позивачем пропущено, позивач, разом зі своєю дитиною на території Шевченківського району м. Дніпра разом зі своєю дитиною не мешкав, підстав для того, щоб вважати дії відповідача такими, що прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, що повинно бути підставою для скасування рішення, немає.

За відсутності правових підстав, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 7-11, 71, 99, 100, 102, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 - відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів зо дня її проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом десяти днів зо дня отримання ними її копії.

Постанова набирає законної сили протягом десяти днів зо дня її проголошення, або протягом десяти днів зо дня отримання її копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя І.Ю. Литвиненко