Справа № 344/15074/16-а
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2017-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/7861/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Довгої О.І.,

з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

14 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську у справі про адміністративне правопорушення АР № 142863 року від 02 листопада 2017 року.

Постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 09 березня 2017 року у справі № 165/11/17 вказаний позов було задоволено.

У апеляційній скарзі Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в м. Івано-Франківську) просить вказану постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що на відеозаписі з нагрудного відео реєстратора інспектора видно, що позивач не заперечує своєї вини, проте постійно вимагає докази вчиненого ним адміністративного правопорушення. Тому, стверджуючи, що він не вчиняв жодного правопорушення, позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності.

Особи, які беруть участь у справі, на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що, оскільки справа про адміністративне правопорушення була розглянута не на місці вчинення даного адміністративного правопорушення по вул. Тичини у м. Івано-Франківську, а на вул. Береговій, жодних пояснень чи спростувань доводів позивача щодо фактичних даних, на основі яких винесено оскаржувану постанову, відповідачем суду не представлено, то судом розцінюються обґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

З оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення слідує, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у зв'язку із порушенням ним п. 8.4 В Правил дорожнього руху (далі - ПДР), що проявилося у тому, що 02 листопада 2016 року о 12:15 год., керуючи автомобілем Санг Янг д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Тичини у м. Івано-Франківську, він порушив вимогу дорожнього знаку 3.21 «Рух заборонений», здійснивши рух на зустріч транспортному засобу на ділянці дороги з одностороннім рухом.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктами 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із матеріалами справи передбачені ст. 251 КУпАП докази вчинення ОСОБА_2 правопорушення, яке йому інкримінується у оскаржуваній постанові АР № 142863 року від 02 листопада 2017 року, відсутні.

Окрім того, наданим відповідачем апеляційному суду відеозаписом з нагрудного відеореєстратора інспектора не зафіксовано факту вчиненого позивачем правопорушення. При цьому відеозапису з відеореєстратора, закріпленого на лобовому склі службового транспортного засобу, апелянтом не надано.

Відтак, враховуючи покладений на відповідача приписами ч. 2 ст. 71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність у матеріалах справи доказів наявності у діях позивача ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі наведеного апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку, а відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2017 року у справі № 344/15074/16а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Л.П.Іщук

О.І.Довга

Ухвала у повному обсязі складена 04 серпня 2017 року.