Справа № 337/1989/17
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

при секретарі - Чалій Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій противоправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що вона є працівником охорони здоров`я та з 21.11.2006р. їй було призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». У зв`язку з тим, що позивачка продовжила працювати на посаді, яка дає право на призначення даного виду пенсії, їй з 22.11.2006р. виплату пенсії було припинено. 08.08.2016р. в зв'язку з досягненням пенсійного віку вона звернулась до УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя із заявою про призначення їй пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 08.08.2016р. відповідачем було призначено їй пенсію за віком та при розрахунку нового розміру пенсії застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2007 рік. Не погодившись із розрахунком пенсії, вона звернулась до суду з адміністративним позовом. Постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 26.09.2016р. у справі №337/3518/16-а позов було задоволено. Зобов'язано УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії 2013, 2014, 2015 роки, з 08.08.2016р., з урахуванням раніше виплаченої різниці. В травні 2017р. вона звернулась до відповідача із заявою про виплату їй разової грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Листом від 31.05.2017р. відповідач відмовив в задоволенні вказаної заяви з посиланням на те, що вона раніше вже отримувала пенсія за вислугу років. Вважає такі дії відповідача протиправними.

Просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій та зобов'язати відповідача виплатити таку допомогу.

Представник позивачки в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, подала письмові заперечення проти позову, в яких позов не визнала та зазначила, що з 21.11.2006р. управлінням позивачці була призначена пенсія за вислугу років як працівнику охорони здоров'я. З 22.11.2006р. виплату пенсії було припинено у зв'язку із працевлаштуванням ОСОБА_1 на посаду, що дає право на призначення пенсії за вислугу років. В подальшому, 04.02.2011р. позивачці було поновлено виплату пенсії за вислугу років у зв'язку з її звільненням з посади, але з 15.02.2011р. знов припинено виплату пенсії у зв'язку з її працевлаштуванням на посаду, що дає право на призначення цього виду пенсії. 28.02.2014р. позивачці знов було поновлено виплату пенсії за вислугу років у зв'язку з її звільненням з посади, але з 28.05.2014р. знов припинено у зв'язку з її працевлаштуванням на посаду, що дає право на призначення цього виду пенсії. 08.08.2016р. позивачку відповідно до її заяви було переведено на пенсію за віком. 17.05.2017р. ОСОБА_1 звернулась до Управління з заявою про виплату їй разової грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій, але згідно з вимогами п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення підлягає виплаті лише за умови, якщо особа до цього не отримувала будь-яку пенсію. Оскільки ОСОБА_1 з 21.11.2006р. було призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», виплата якої у період з 2006р. по 2016р. неодноразово припинялась та поновлювалась, то підстави для виплати вищезазначеної грошової допомоги позивачці відсутні. Вважає дії Управління законними та обґрунтованими. Просить в позові відмовити.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін в письмовому провадженні за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка ОСОБА_1 є працівником у галузі охорони здоров'я.

З 21.11.2006р. відповідно до поданої заяви, позивачці призначена пенсія за вислугу років (протокол №1756 від 24.01.2007р.) на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення». Виплату пенсії було припинено з 22.11.2006р. у зв'язку з працевлаштуванням позивачки на посаду, яка дає право на призначення даного виду пенсії.

04.02.2011р. позивачці поновлено виплату пенсії за вислугу років у зв'язку з її звільненням з посади. Виплату пенсії припинено з15.02.2011р. у зв'язку з працевлаштуванням позивачки на посаду, що дає право на призначення цього виду пенсії.

28.02.2014р. позивачці поновлено виплату пенсії за вислугу років у зв'язку з її звільненням з посади. Виплату пенсії було припинено з 28.05.2014р. у зв'язку з її працевлаштуванням на посаду, що дає право на призначення цього виду пенсії.

08.08.2016р., у зв'язку з досягненням пенсійного віку, ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя із заявою про призначення їй пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Розпорядженням №154592 від 11.08.2016р. з 08.08.2016р. позивачці призначено пенсію за віком у відповідному розмірі.

Постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 26.09.2016р. зобов'язано УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії 2013, 2014, 2015 роки, з 08.08.2016р., з урахуванням раніше виплаченої різниці.

17.05.2017р. ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про виплату їй разової грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій.

Листом відповідача від 31.05.2017р. за №78/К-9 позивачці ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заяви, оскільки їй з 21.11.2006р. вже призначалась пенсія за вислугу років, яка неодноразово припинялась та поновлювалась.

За наслідками розгляду справи судом встановлено, що фактично спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу застосування п.7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

П.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Кодексу, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» і «ж» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також, якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення; виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України; порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. №1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993р. №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років»

П.5 вказаного Порядку визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно обставини справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, проаналізувавши вищевикладені норми діючого законодавства, суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо відсутності правових підстав для виплати позивачці грошової допомоги, яка передбачена п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З аналізу наведених норм права можливо зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов'язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу (30 років для жінок), вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

При цьому, право особи на отримання грошової допомоги виникає за умови неотримання такою особою будь-якого іншого виду пенсії, призначеної на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», саме на момент виникнення у неї права на призначення пенсії за віком на підставі вказаного Закону, а не призначення пенсії в минулому.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивачка на час звернення з заявою про призначення пенсії досягла пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на день досягнення пенсійного віку працювала на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е - ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та має страховий стаж понад 30 років.

Також судом встановлено, що станом на час звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивачка не отримувала будь-якого іншого виду пенсії на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, відмовивши позивачці у виплаті вказаної грошової допомоги, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим такі його дії слід визнати протиправними та зобов'язати його призначити та виплатити позивачці грошову допомогу відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.

Понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00грн., відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, підлягають компенсації з Державного бюджету України.

Керуючись ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.26, п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.2,8,9,11,94,159,160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій противоправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій на підставі п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Правобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя нарахувати та виплатити ОСОБА_1, 05.02.1959р.н., грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, 05.02.1959р.н., понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н.А.Мурашова

01.08.2017